www.titlovi.com
Gledali smo...
Miranda je slikala stvari koje je ovdje vidjela.
Jedna od tih slika bila je muškarac u žutom odijelu.
Mislili smo da je poput nas.
Ali on nije bio poput nas.
Kad sam pronašao mamu kod Stabla boca, vidio sam ga.
Jeo ju je.
Jesi li se ikada zapitao je li sve ovo možda samo san?
Ono što sam nosila u sebi, i dalje ga osjećam.
Kao da smo povezani. Dio mene osjeća ono što on osjeća.
Nešto je posebno u tim lutkama.
Mislim da sam ih već vidjela.
Sjetila sam se. Sjetila sam se kako ih ozlijediti.
Ovdje su žrtvovana djeca.
Reci mi kako da ih spasimo kad već nismo uspjeli!
Želiš da ti pomognem isplanirati samoubilačku misiju
jer misliš da su kosti te djece zakopane tamo dolje!
Da! Postojala su skrivena vrata.
Sjećaš li se da si vidio nekakva vrata u podrumu Kolonijalne kuće?
Želiš da se spustim u te tunele! Onda mi pokaži jebena vrata!
Isuse Bože! -Trebat će nam plan.
Imaš li sreće? -Još ne.
Provalit ću ih. -Nećeš. Znaš što?
Ako su zapečaćena, to je vjerojatno najbolje.
Je li? -Da.
Za svaki slučaj.
Životi su nam jebeno čudni, čovječe.
Da, jesu.
Ništa? Nije gore.
Moguće je da on...
Nema veze. -Dobra večer!
Pijan je. -Da. -Stvarno misliš da je sada najbolji trenutak za...
Nemam izbora.
Pa, želiš li da pođem s tobom? -Ne, ja ću to.
Henry... -Što mogu uraditi za tebe?
Nemaš ništa protiv da se popnemo gore i porazgovaramo?
Što nije u redu? -Ništa, ništa. -Je li Victor dobro?
Victor je dobro. Gledaj, imam nešto što moram svima reći.
Ali to je nešto za što mislim da ti i Victor morate prvi čuti.
Pa, samo želim razgovarati s vama dvojicom, to je sve. -Dobro.
Ne, dobro sam! -Jesi li siguran? -Trebam li to ponoviti?
Jesu li to tatine majice? -Da.
Ponekad i ja volim pogledati njegove stvari.
Julie je kod kuće.
Dobro.
Idemo razgovarati.
Divovske lutke? -Mama je bila ta koja ga je ubila.
Ubola ga je vudu totemom.
A kako si znala da će to uspjeti?
Pa, ja...
Sjetila sam se. -Čega?
Moram vam oboma nešto reći.
I to je nešto što mi je bilo jako teško...
razumjeti. Povjerovati.
Mama, što god bilo, samo reci.
Već sam bila ovdje. Puno, puno puta.
Od samog početka.
Zadnji put kad sam bila ovdje, bila sam Miranda.
Bila sam Victorova majka.
Jesi li ti lud? -Henry...
Neću to slušati.
Imaš li pojma što si upravo... Kako se usuđuješ?
Kako... -Možda bi samo trebao sjesti. -Nemoj!
Nemoj mi govoriti što da radim!
Uđeš ovdje i govoriš te stvari?
Da je moja žena... Ne.
Victore, idemo! Ne moraš ovo slušati.
U redu je, tata. -Je li u redu? Nije u redu!
Dobro, zašto ne bismo svi... -Ne!
Ne više.
Victore...
Jesi li razumio sve što sam rekao?
Nitko ne tvrdi da je Tabitha...
Kad sam rekao da je ranije bila ovdje, da je ona tvoja majka,
moraš shvatiti... -Molim te, prestani! Ne želim da više pričaš.
Dobro.
Ja...
Moramo saznati nešto o čovjeku u žutom.
Kakve ovo veze ima s čovjekom u žutom?
Sve. Ako se vratio...
sve bi se moglo ponoviti.
IZ
S04 E07: Najbolje osmišljeni planovi
Ako ste ti i Tabitha ranije bili ovdje, znači li to...
Jesmo li svi ranije bili ovdje?
Ne. Mislim da niste.
Pa koji onda kurac svi mi ovdje radimo?
Ta djeca koja su žrtvovana...
Vapili su za pomoć od Tabithi i mene.
Sve ove godine.
I taj vapaj mislim da ste na nekoj razini možda i vi čuli.
Možemo li samo na trenutak zastati i razgovarati o činjenici
da je sve to posljedica tripa s gljivama?
Kako se to razlikuje od bilo koje od ludih teorija
koje su ljudi rekli o ovom mjestu? -Zbog vrata u podrumu.
Vrata iza zida. Gleda, Kristi...
Ja sam bio prvi koji je to nazvao glupostima u vezi svega ovoga.
Ali je istina. Jade je u tom tripu vidio nešto nije mogao nikako znati.
Ali kako znamo da to nije samo...
Mislim, ovo mjesto nam stavlja puno čudnih sranja u glave. -Znam.
Vjeruj mi, i ja sam o tome razmišljao. -Pa kako je ovo drukčije?
Zbog onoga što su uradili Jimu.
Ona poruka na zidu: "Znanje dolazi uz cijenu."
Moguće je da je Jim umro
zbog onoga čega su se Tabitha i Jade sjetili.
Gledajte, ta nas je poruka trebala uplašiti.
Ali mislim da nam poruka govori nešto drugo.
Da smo blizu. Po prvi put smo blizu otkrivanja ovog mjesta.
Kad ti neprijatelj prijeti, pokušava te uplašiti.
To znači da te se boji.
I ti misliš da se ovo mjesto boji iskopavanja kostiju te djece,
jer bi nas to moglo vratiti kući? -Da.
Pretpostavljam da si im rekao. -Henry...
To nije istina. -Henry...
Što god da je rekao o mojoj ženi, o Tabithi...
o njemu, to nije istina!
To što radiš nije u redu.
Ja ću to.
Henry, čekaj! Miranda je bila u pravu!
Ti! Ne izgovaraj njezino ime!
Slušaj me! Spašavanje djece je jedini način da se svi vrate kući.
Ne! -Pokušavamo završiti ono što je ona započela!
Ne! Ne, poslušaj me!
Možda misliš da pomažeš ljudima.
Možda misliš da si dovoljno pametan da sve odvedeš kući.
Ali kunem ti se, jedino što ćeš uzrokovati je bol.
Ne možeš spasiti mrtve stvari!
Bez obzira koliko misliš da si jebeno pametan.
Daj mu malo vremena. Doći će on sebi.
Imamo stvari za uraditi. -Da.
Što to radiš? -Ništa.
Julie, osjećam miris kroz prozor.
Ovo mi jednostavno pomaže da procesuiram stvari.
Ozbiljno? Nakon svega što si nam sinoć rekla, na ovo ćeš me poklopiti?
Želiš li da Ethan to vidi? -Što?
Ništa, ništa.
Pa, je li Victor sada moj brat? -Što?
Pa, ako si ti Miranda, ne bi li to onda značilo da smo Victor i ja braća?
To nije stvarno, Ethane.
Što? -Gledaj, mama, znam da ti i Jade mislite da ste otključali
tu veliku misteriju oko ovog mjesta, ali to nije stvarno.
Ovo mjesto nam ne daje stvarnost. Daje nam sjebane, izopačene ideje.
Dobro, Julie, slušaj me.
Ako bih imala ikakve sumnje u vezi s bilo čim,
ne bih ništa rekla.
Jade i Boyd ne bi rekli svima u Kolonijalnoj kući.
Rekli su ljudima? -Da! -Jesi li luda?
Ovako bismo mogli ići kući! -Mama!
Voljela bih da ljudi samo prestanu s tim sranjem. -Kamo ideš?
Negdje gdje Ethan neće vidjeti. -Što to znači? -Ništa. Julie!
Što je?
Moram znati da si dobro.
Nisam dobro.
Ali neću se ozlijediti.
Victor je ovdje.
Zdravo!
Bok, Victore! -Moram...
Moram saznati nešto o čovjeku u žutom.
To znači da moram uraditi nešto strašno.
Molim te, hoćeš li poći sa mnom?
Kažem da imamo jednu priliku za ovo.
Moramo postaviti svako pitanje koje nam padne na pamet,
a onda ih moramo ponovno postaviti.
Osim nas trojice, tko je bio u tunelima?
Sigurno Victor. -Tabitha, kada se kuća srušila.
Sjajno. To je početak.
Trebaju nam sve informacije koje možemo dobiti o rasporedu.
Kartiraj to, skiciraj... Što god trebaš. Nije me briga.
Želim znati svaki ulaz i izlaz iz te komore.
Koliko dugo trebamo kopati, a onda...
Smišljamo kako da ne poginemo.
Može? Razgovaraj s Randallom. -O čemu? -Provodio je puno vremena u autobusu
gledajući te stvari kako noću izlaze iz šume.
Znači, moramo prikupiti što više informacija o njihovom ponašanju,
njihove obrasce, barem njihov broj.
Ako idemo u gnijezdo, želim znati s koliko točno imamo posla.
Ovo mjesto ti neće olakšati stvari.
Kad mi pritisnemo, ono će snažno uzvratiti.
Da. Imam ideju o tome, pa...
Što ti nije u redu s rukom?
Ništa, ništa.
Gledajte, upravo smo svima rekli neka stvarno sjebana sranja.
Što se dulje pirjaju s tim,
veća je šansa da će nekome pasti na pamet da uradi nešto glupo.
Pa ovo moramo uraditi pametno, ali brzo.
Idemo na posao. -Na zapovijed!
Jednostavnija vremena, zar ne?
Ono nije bio samo naporan posao koji si mi dao? -Ne.
Nadao sam se da ćeš pronaći nešto korisno o Tabithi i Jadeu.
Stvarno misliš da su bili...
Ja... Ovdje govorimo o reinkarnaciji. To je sasvim druga... -Da.
Da. -Ako ideš u te tunele, trebat će ti pomoć.
Da, trebat će. I ti i ja ćemo o tome razgovarati kad dođe vrijeme.
Ali sada trebam da se vratiš u taj podrum. -Ne, Boyde, moram...
Ne samo ti. Tamo dolje nam treba cijeli tim.
I treba nam drugi tim u skladištima restorana.
I što tražim? -Sve što mi možeš reći o čovjeku u žutom odijelu.
Čovjek...
Jebote, tko je to? -Tako je.
Nadam se da će mi nešto reći kad što pronađeš...
Siguran si da ne tražiš samo da svima skrenemo misli s toga koliko je ovo ludo?
Ako ćemo to uraditi, moramo znati što nas točno tamo čeka.
Je li to sve što mi možeš dati? O čovjeku u žutom odijelu?
Znamo da je bio ovdje krajem 70-ih. Kad je Victor bio dijete.
To je valjda početak.
Jednostavnija vremena. -Da.
Kako je ona? -Kognitivno se čini da je dobro.
Što se tiče nekakve štete, u klinici sam ultra zvuk. -I?
Nisam vidjela ništa katastrofalno,
ali bez CT-a ili magnetske rezonancije...
Teški dio će biti samo natjerati je da se smiri. -Da.
Pa, možeš je otići vidjeti. -Kristi! -Što je?
Ma daj! -Trebao si mi reći za Jadea i Tabithu.
U ovome bismo trebali biti zajedno. -Da. Jesmo. Jesmo...
Jesmo.
Kako se ti osjećaš? -Dobro sam. -A podrhtavanja? -Nosim se s tim.
I dalje vidiš stvari koje ne postoje? -Ne. To je bilo samo jednom.
U tvojim rukama su životi mnogih ljudi, Boyde.
Da. -Dođi u kliniku.
Želim napraviti pregled. -Da.
Da?
Bok!
Kako se osjećaš? -Bolje nego što ti izgledaš.
Možda bi ti trebao biti taj koji ovdje leži. -Da, možda.
Čula sam da ste dolje imali veliki sastanak. -Da, jesmo.
Mislio si da bi bila dobra ideja
okupiti kuću punu emocionalno nestabilnih ljudi
i provesti noć razgovarajući o reinkarnaciji i kostima mrtve djece.
Nisam imao izbora. -Da. Jer si udarao jebenim maljem u moj zid.
Ta vrata su nešto oko čega bismo se trebali brinuti?
Ne, pokušali smo ih otvoriti, zapečaćena su.
Jade je rekao da vodi do tunela,
pa smo na njih stavili dodatni talisman, za svaki slučaj.
Jeste li već pokopali Rogera?
Još je u šupi. -O, Isuse, Boyde...
Moramo odabrati novo mjesto. -Za čega? -Za pokapanje ljudi!
Groblje je puno.
Pritiskali smo to s Jimom i pastorom.
Imaš li još kakvih dobrih vijesti koje mi želiš donijeti? -Gledaj...
Trebaš mi reći sve što možeš o onim totemima koje ste donijeli iz naselja.
O onom kojim je Tabitha ubila onu lutku. -Već sam ti sve rekla.
Reci mi još jednom. -Zašto?
Jer ću večeras saznati rade li na onim stvarima koja izlaze iz šume.
To je jebeno užasna ideja.
Recimo da stvarno ubiješ jednu od tih stvari.
Navodno, oni čak ni ne ostaju mrtvi.
Spreman si riskirati da još jedan od naših ljudi
prođe kroz ono što je Fatima upravo prošla?
Želim da naši ljudi u tim tunelima budu sigurni.
Pa da se bavimo samo jednim problemom odjednom.
Dobro, trebaju mi tri osobe s Elginom da pregledaju skladište u restoranu,
a ostatak vas će biti u podrumu sa mnom.
I zapamtite: budi brzi, ali i temeljiti. Možemo mi to.
Ti ćeš ići s njim. Gospodine, vi ste ovdje.
Što ti radiš ovdje?
Jesi li išta znala o njemu? -O Rogeru?
Da. Vrtlarstvo.
Gotovo svaki razgovor kojeg smo vodili bio je o njegovom...
njegovom vrtu kod kuće.
Mama mi je znala govoriti da kad ljudi umru
jednostavno odu negdje drugdje. Nije baš vjerovala u raj ili pakao,
samo je jednostavno vjerovala da je smrt prijelaz
na drugo mjesto koje odavde nismo mogli vidjeti.
Sjećam se koliko mi je to donijelo utjehe kada je ona umrla.
Ali koje god to mjesto bilo,
Roger ne može otići.
Jer je on još ovdje. Svi su još ovdje.
Što god uradili kako bi pronašli te kosti, moramo pomoći.
Gledaj, znamo da imaju tendenciju da se rašire niz ulicu, zar ne?
I prema Randallu, imaju obrasce.
Neki od njih imaju noćne rituale i to možemo iskoristiti.
Pa, recimo da uhvatimo jednog od njih ovdje.
Ciljamo brzo i pokvareno, okrenemo se i odmah vratimo u postaju.
I čak... čak i ako je postaja blokirana,
imamo puno izlaznih puteva duž cijele ulice.
Dobro, a što ako nešto pođe po zlu? -Onda ćemo improvizirati.
Gledaj, te stvari su navikle da se mi skrivamo u svojim kućama.
Da zaključavamo vrata, spustimo rolete, pokušavajući ih ignorirati.
Zadnje što očekuju je da se jedan od nas uputi ravno prema njima.
Zaključak je, ako ih ove stvari mogu ozlijediti, barem usporiti,
to će silazak u one tunele napraviti puno sigurnijim.
Dobro, a tko će biti taj koji će ovdje istrčati s tom stvari?
Ja.
Zdravo? Ima li koga kod kuće?
Tabitha? Moram razgovarati s tobom.
Zdravo?
Je li to auto kojim je čovjek u žutom odijelu došao ovamo? -Da.
Pa, kakve tragove tražimo? -Ne znam.
Počnimo s prtljažnikom.
Ovo nije tako strašno.
Je li ono Mirandin auto?
Da.
Možemo li ući unutra? -Ne, dušo, mislim da to nije dobra ideja.
Zašto?
Mama?
Trebali bismo otići. -Jesi li nešto pronašao?
Moramo otići. Moramo odmah otići! -Victore, što si pronašao?
Vrećica zubiju.
Što? -Bilo je...
Evo, trebali biste ih vidjeti. Evo! -Ne!
On se mora pripremiti. -Čekaj! Za što pripremiti?
Mora biti, jer... Jesi li ti stvarno moja majka?
Victore... -Zar ne vidiš? Zadnji put si došla u grad.
Dovela si dječaka i djevojčicu i pojavio se čovjek u žutom.
Svi su umrli, ali ne i dječak!
Dječak je živio. I odrastao je sam i uplašen.
I nije bio spreman.
I sada si opet ovdje s dječakom i djevojkom, i čovjek u žutom se vratio.
Mama, što to znači? -Ne, u redu je. -Moraš biti spreman, Ethane. -Victore...
Moraš znati što dolazi. -Ne, Victore. Moraš prestati! Prestani!
Ethane!
Što nije u redu s tobom?
Ethane!
Uđi! -Oprosti, nisam vam htjela smetati
Ne, uopće ne smetaš.
Što mogu uraditi za tebe? -Samo...
Razmišljala sam o onome što si ranije jutros rekao.
O silasku u one tunele i iskopavanju kostiju.
Nije li to opasno?
Pa, da. Da, jest.
Ali to bi moglo biti i ono što nam pomaže da se vratimo kući. -Kako?
Pa, to nam još nije potpuno jasno.
Ali za te stvari koje noću izlaze ljudi kažu da žive u tim tunelima.
Tako je, da. -Pa...
Ako su te kosti važne, nije da će vas pustiti da odete dolje i uzmete ih.
Ne, neće. Ali...
Ispada da možda imamo novu kartu za odigrati.
Sjećaš se kad sam jutros rekao da je Tabitha upotrijebila jedan od ovih
da ubije onu lutku kod naselja? -Da.
Pa, večeras ćemo vidjeti što rade tim stvarima koje izlaze iz šume.
Stvarno?
Postoji li razlog zašto ne možemo jednostavno nacrtati kartu tunela?
Bolje funkcioniram prostorno.
To je tehnika koju sam koristio kada sam dizajnirao svoju tvrtku.
Ako vizualiziraš dimenziju onoga što pokušavaš stvoriti,
prostor kroz kojeg se želiš kretati, pomaže u stvaranju točnijeg...
Nije da baš dizajniramo tvrtku. Zar ne? -Nije važno.
Primjenjuješ principe onoga što znaš. -Dobro.
Čekaj! Što si ti radio prije nego što si došao ovdje?
Što? -Prije nego što si došao u grad. Što si radio? Što ti je bio posao?
Molim te, možemo li se samo usredotočiti? -Ma daj, ti znaš što sam ja radio.
Da, znam što si radio. Svi znaju što si radio, jer...
Nikad ne ušutiš o tome. -Ako pogodim, hoćeš li mi reći jesam li u pravu? -Ne.
Vatrogasac. -Ne. -Voditelj u maloprodajnoj trgovini.
Zašto su ti to prve dvije pretpostavke? -Pa, ja...
To je puno žica.
Da, nekako smo usred... -Nemojte da vas ja prekidam.
Što ti misliš da je Kenny radio prije nego što je došao ovdje?
Dobro. Radio sam u omladinskom sportu.
Bio si trener? -Ne. Bio sam administrator.
Trener Kenny. Sviđa mi. -Ne, prestani!
Možemo li se samo usredotočiti na karte?
Kako ide? -Kenny je bio trener. -O, moj Bože!
Moramo ti nabaviti zviždaljku. -Sjajno. Kenny, možemo li vani razgovarati? -Da.
Henry, što si ti radio prije nego što si došao ovdje?
Otprilike ono što i sada radim.
Stižem za sekundu.
Bok!
Što vi radite? -Samo pregledavamo neke stvari u skladištu.
Nemaš ništa protiv ako sjednem?
Nikad nisam imao priliku reći kako mi je žao zbog tvog tate.
Kako ti je oko?
Mislim... -Znam što misliš.
Kristi kaže da dobro zarasta.
Hoćeš li mi reći što se dogodilo?
Ne.
Pretpostavljam da si čuo za moju mamu.
Misliš li da je to istina?
Ona misli da jest. I to me užasno plaši. -Ali zašto?
Jer svaki put kad netko ovdje osjeti kao da ima svrhu,
ili da je otkrio istinu, uvijek netko završi mrtav.
Ali ovdje postoji istina. Mislim, mora postojati. -Zašto?
Zašto cijelo ovo mjesto ne može biti samo nekakva
nasumična jebena okrutnost koja postoji bez razloga,
osim da radi upravo ono što radi?
Znam da želiš vjerovati da je ovo sve neki dio Božjeg sjebanog plana...
Vjerujem. -Dobro, sjajno. Zato mi objasni zašto nemaš oko.
Svi smo iskušani. -Znači, dio tvoje kušnje da te se osakaćuje?
Oprosti!
Ja sam kretenuša.
Iza svega ovoga stoji istina.
Ali znaš li kako ovo mjesto pobjeđuje?
Tako što te zaspe tolikim lažima da ne vjeruješ u istinu,
čak i kad te gleda ravno u lice.
Nije ispravno to što radiš.
Tako ti kažeš. -Da, puniš ljudima glave glupostima.
Reći mome sinu da mu je majka...
Pa, nije u redu.
Jesi li već razgovarao s Tabithom?
Jesam li razgovarao sa ženom za koju tvrdiš
da je reinkarnacija moje pokojne žene?
Ne, nisam imao priliku.
Otišla je van prije nego sam navratio.
Znaš, možda ako malo smanjiš...
Što? Što je? -Čuješ li to?
Vratio se.
Henry, trepni dvaput ako me čuješ.
Tata... -Što je?
Tata. Tata!
Bok!
Tata, ostani budan! -Henry...
Henry! Henry!
Što je? Što se upravo dogodilo?
Što se upravo dogodilo?
Moram ići.
Daj da ja to uradim. -Što?
Daj da ja izađem van. -Ne, ti si uradila dovoljno.
Samo se moram pobrinuti da ljudi stoje na vratima kako bi me pustili unutra.
Za svaki slučaj, ako stvari krenu po zlu. -Ubila sam svog brata.
Pokušala sam ubiti malog dječaka. Ništa što uradim nikada neće biti dovoljno.
Pa, večeras imaš slobodnu večer.
Ako siđemo u te tunele, tada ćeš mi trebati.
Budi oprezan, Boyde.
Samo se pobrini da stojiš kraj svojih vrata.
Vrijeme je za igru.
Što to radiš? -Joga. Koji kurac izgleda da radim?
Vratimo se u krevet. Molim te!
Dobro.
Izluđuje me.
Što ti uopće radiš ovdje dolje?
Mislila sam da gore radiš na onom svom projektu.
Malo nam nedostaje ljudi. Ellis i Kenny pomažu Boydu u gradu.
Dobro.
Jebote, ne mogu više samo ležati ovdje. -Pa, moraš.
Barem za sada. Žao mi je. -Ne, nije.
Tvoje ponašanje uz krevet je užasno.
Donna, ako je ovo s Jade i Tabithom stvarno,
nakon svega što si ovdje preživjela,
stvarno želiš umrijeti baš prije nego što svi odemo kući
jer si bila previše tvrdoglava da minutu ležiš u krevetu?
Nikad nisi bila ovako drska.
Pa, rodila sam jebeno čudovište, pa da, ljudi se mijenjaju.
Da, mijenjaju se.
Večeras ostaješ ovdje? -Je li to u redu?
Čula sam što Boyd planira u gradu i radije večeras ne bih bila tamo dolje.
Ta stvorenja me plaše. -Pa, nisi jedina.
Dobro došla u Kolonijalnu kuću. -Hvala.
Rekao ti je plan? -Da.
Dobro. Razgovarao sam sa svima u svim kućama.
Spremni smo. -Dobro. -Idemo se pripremiti.
Mislim da ćemo im dati sat ili dva nakon što padne mrak.
Neka se smjeste tamo vani.
Neka misle da je ovo samo obična noć.
Tata...
Što se događa?
Ja bih trebao biti taj koji će večeras izaći van. -Što? Ne.
Gledaj, ima više smisla. -Zašto? -Ja sam ti zamjenik.
Zamjenik sam ti, a ovo su stvari koje bih ja trebao uraditi, a ne ti. Zato.
Ne. Cijenim to, ali ovo je moj plan i moj rizik.
Tata, što ako nešto pođe po zlu? Ne možemo si priuštiti da te izgubimo.
Znači, možemo si priuštiti gubitak Kennyja? -Nije to rekao. Znaš to.
Slušajte, nećemo voditi ovaj razgovor. -Tata...
Ne vodim ovaj razgovor!
Tata, jebote, ne smiješ to uraditi!
Nije sigurno za tebe da ideš van. Ne u tvom stanju.
Mom... -Dobro, što će se dogoditi ako ti noga popusti?
Kao zadnji put? Što ako se ovaj put ne možeš vratiti gore?
Slušajte me jako pažljivo. Obojica slušajte!
Neću vani poslati nikoga i riskirati im život dok sjedim ovdje kao...
Jebemti, prestani! Kvragu! Prestani!
Tata, molim te!
Molim te!
Dolazi nam još nekoliko. -Gdje?
Baš tamo.
Vidiš li ih?
Da, vidim ih.
Gledaj, zapamti!
Ako se ne možeš vratiti u postaju,
imaš puteve za bijeg gore i dolje niz ulicu.
U svakoj kući te netko čeka na svojim vratima.
A ako ne možeš doći do jedne od tih kuća,
imamo talismane u crkvi, autobusu, restoranu i štali.
Znači, pronađeš najsigurniju rutu koju možeš i trčiš.
Shvatio sam.
Kenny, pogledaj me!
Bit ću dobro. -Dobro.
U redu. Dobro.
Još jedan ili dva dolaze cestom.
Mislim da imamo jednog.
Još je predaleko. Pričekaj da bude bliže.
Boyde, ovo je dovoljno blizu! -Dobro, ostali su raštrkani.
Dobar je trenutak. Idemo!
Spreman sam. -Brzo i pokvareno.
Ubodeš i trčiš. Ne čekaj da vidiš što će se dogoditi.
Jesi li spreman? -Da.
Tri, dva...
Mislim da je uspjelo! -Dobro, hajde!
Samo se šalim.
Bježi odatle!
Tata, blokiraju vrata! -Ne!
Ovo ne ide baš dobro, zar ne?
Mislim da imaš problem, Kenny.
O, ne!
Ja sam ubio tvog oca, znaš.
Ispuštao je tako smiješne zvukove.
Ne, ne...
Ispuštaš li ti smiješne zvukove?
Stani!
Vrata! Vrata!
Rogere! Molim te, nemoj to raditi! Znam da si unutra!
Znam da si još unutra!
Koji se kurac upravo dogodio?
Što se upravo dogodilo?
Prijevod i obrada: Osgiliath
Preuzeto sa www.titlovi.com