-Det ser flot ud! -Det her er smukt!
Sig tak til Lou for en smuk middag.
-Tak! -Tak for at have os.
-Og for invitationen. -Skønt.
-Ja, det er lækkert. -Vi laver tit denne salat.
Den får jeg Noah til at lave.
Skål, venner.
-Skål. -Skål!
Skål!
Åh gud. Jeg så alle billederne af Chelseas fest på Instagram.
-Du er heldig med, du blev træt. -Hvorfor?
Ved du ikke, hvad der skete med Nicole?
Hvad skete der?
Det var helt vanvittigt. Det var alt for meget.
NICOLES HUS
Chucky.
-Kom så. -Jeg vil være mere som de to.
Ja, præcis.
Uden bekymringer.
Ingen verdens bekymringer. Kun bolden. Intet andet.
-Har du set nogen efter Chelseas fest? -Nej. Jeg er bare…
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal håndtere det,
og det skræmmer mig.
Det var vildt.
Emma konfronterede Nicole med at blive kaldt spytslikker,
og så pludselig var der Emma og Chrishell på den ene side
og Nicole på den anden, og det blev helt vanvittigt.
Jeg bliv virkelig vred, da Amanza sagde:
"Hvis du kaldte Emma en spytslikker, er du ikke min ven."
Det føles bare meget voldsomt.
Ja, jeg ønsker ikke at se dig så ked af det.
Bare så du ved det,
sendte jeg en sms til Amanza i aftes.
Jeg fik en sms fra Nicoles mand: "To ord, Amanza.
Fuck dig."
Det lyder ikke som Brandon.
Åh, wow.
-Hvis du elsker nogen, beskytter du dem. -Ja, præcis.
Jeg siger ikke, at det, du sagde til Amanza, var rigtigt,
men jeg er glad for, at nogen sagde noget.
Men jeg vil aldrig bifalde, at en voksen mand gør den slags.
-Han turde kun, fordi jeg ikke er gift. -Skrev han selv?
Ja, jeg har ham på mobilen som ven.
Det er for meget.
Jeg kan ikke komme hjem fra en vens fødselsdag,
hvor jeg er så ked af det, at jeg først sover kl. 4:00.
Jeg har altid beskyttet mine venner, min søster og dig.
Og jeg vil bare gerne tages i forsvar af og til.
Jeg er lidt nervøs for venskabet mellem Nicole og mig.
Jeg kan ikke lide den side, jeg ser nu.
Vi har alle kendt Nicole i lang tid.
Hun har begået fejl og sagt noget dumt.
Men jeg synes ikke, at nogen fortjener at blive skældt ud på den måde.
Jeg er helt enig.
Hun burde ikke blive angrebet af alle på den måde,
men hun kan heller ikke gå rundt og sige, at folk er spytslikkere,
og tro, at ingen vil reagere.
Og hun startede det her ved at komme efter Chrishell.
Alle skal bare stoppe det her.
Jeg har to forskellige oplevelser med Nicole og Chrishell.
Og jeg oplever med Chrishell,
at hun hilser på mig, når Jason var i nærheden,
men ellers ikke taler til mig.
Jeg ville gerne være venner med Chrishell, for hun betyder meget for Jason.
Du og Chrishell er kommet tættere på hinanden de sidste måneder, men…
Men til Chelseas fødselsdag…
-Igen? -Igen. Ja.
Hun ignorerede mig.
Det er mobning.
Og jeg er den, der har arbejdet der i længst tid,
og jeg har det skidt?
Det er, som om…
Udadtil er jeg en sten med en masse tynde sprækker.
Jeg kan klare meget. Jeg siger ikke, at jeg ikke har en grænse,
men jeg tror ikke, at jeg har oplevet noget lignende:
den stikkende tristhed og den pinlige følelse.
Det var forfærdeligt.
Det, som jeg hørte, at Chrishell og Emma sagde til Nicole, er meget lede.
-Smålige. -Det om ansigtet?
-Ja. Led. -Hvad sagde de om ansigtet?
Chrishell råbte: "Dit ansigt er snart lavet af plastik."
Det var ret ledt.
Og jeg tænkte: "Lad dem ikke se det." Og også: "Jeg vil bare hjem."
-Du holdt det inde på vej hen til bilen. -Jeg ville hjem.
Og det påvirker hele gruppen.
Det påvirker arbejdet, fordi Nicole og Chrishell ikke kan fokusere.
De møder ikke ind. De tænker på hinanden.
Og ingen af dem er villige til at være den første,
der undskylder og komme videre.
Og nu er Emma en del af det her, ikke?
Men Emma gør som Chrishell.
Da jeg gik fra Chelseas fest, græd Nicole.
Det er det, jeg mener.
-Det påvirker mig meget. -Ja.
Og jeg vil ikke være en del af det dumme sociale spil.
Det er et mareridt. Det er rent faktisk et mareridt.
HEATHERS HUS
Okay, er du klar?
-Hej! Goddag, tante Heather! -Hej, skat!
Sig hej!
Hej, min engel.
Åh nej! Du elsker mig!
-Dem tager jeg. Tak! -Du er så sød!
-Hvad så? Kom nu. -Vent, skat!
-Er du klar? Lad os sige hej. -Du godeste!
Jeg får snart en af jer!
-Lige her. -Ja!
Din bedste ven er her!
At blive mor er nok det sværeste, man oplever, men også det smukkeste.
Og det gjorde det lettere at blive ven med Heather,
hvor det normalt tager mig lang tid.
Nej?
-Undskyld. -Åh, min skat.
At kunne dele det her med hende og forberede hende
og fortælle, hvad jeg har oplevet, og støtte hende, har gjort os tætte.
-Du er sjov. -Babyjuice. Vil du have juice?
Ja. Lad os skåle på det.
Skål for babyer.
-Lad mig sikre mig, at det er min. -Ja.
-Det er helt sikkert æblejuice. -Okay, ja.
-Jeg vil nødig give den gravide champagne! -"Bre gav mig den!"
Okay. Skål.
-Skål! Jeg vil savne dig så meget. -Ja.
Er du klar?
-Jeg er klar, men også nervøs. -Ja.
Det bliver noget nyt for mig.
-Jeg glæder mig. -Et spædbarn.
Det går så hurtigt. De sagde: "Vi må prøve med mad."
-Jeg sagde: "Allerede? Mad?" -Fordi han er seks måneder?
-Ja. -Ja. Åh gud!
Det er så vildt.
Hvornår mon jeg skal begynde at arbejde igen?
Tag dig god tid, for tiden her kommer aldrig igen.
Jeg får ham om halvanden uge, eller hvem ved hvornår?
-Du må fortælle mig, hvad der sker. -Jeg sms'er.
Han er så sød.
Det her er den sjove del.
-Du er så sød. -Og så bliver de til små gavtyve.
-Ja. -Du er så sød! Han er så sød!
Ja? Hvad siger du så? Ja!
Mama!
Mama?
-Mama? -Han sagde det!
-Ja. -Har han sagt: "Dada"?
Nej.
-Se ham! Han siger: "Nej!" -Ja! Han er mors dreng.
-Ja, mors dreng. -Mors dreng!
-Er du klar? -Wow.
FIRE SOVEVÆRELSER - SEKS BADEVÆRELSER 600 KVADRATMETER
50.000.000 DOLLARS - PRIS
1.500.000 DOLLARS I MÆGLERSALÆR
Wow. Og vinden i håret?
-Vent. -Det er utroligt.
Det er den lækreste lejlighed i det sydlige Californien.
Jeg tager to.
-Der er to! -Der er to.
En ved siden af. 100 millioner tilsammen.
Brett inviterede mig herhen, og jeg er glad for at være her,
men jeg har min forretningshat på og tænker på potentielle købere.
Ejendomsmarkedet er kaotisk, og at sælge en ejendom til 50 millioner
vil hjælpe med at drive mæglerfirmaet i den rette retning.
Der er fire meter til loftet, hvilket er uden fortilfælde i LA,
så lad os starte der.
Alle materialer er i verdensklasse. Calacatta Gold.
-Ingen håndtag på skabene. -Nej.
Man kan åbne det med numsen. Se.
Sikke en fin bagdel.
Amanza kan åbne to. Køkkenet er her!
Privat elevator.
To garager med tre biler
og ens helt eget private venteområde.
-Wow! -Med Wolfgang Puck på fuld tid.
Når som helst?
-Ja. -Han laver sjov.
Her er helt fantastisk.
-Fire meter til loftet. To gange Amanza. -Eller tre gange Brett.
-Syv gange mig. -Det er to gange mig!
Fire soveværelser. Seks badeværelser.
Og det er 600 kvadratmeter indenfor. og 180 kvadratmeter udenfor.
Er der adgang til en pool?
Ja, nedenunder. Se lige udsigten, Chelsea.
-Wow. -Over mod Hollywood-skiltet.
Snedækkede bjerge og Observatoriet, som er utrolig smuk om natten.
Man ser hvert eneste ikoniske vartegn, som man ser i reklamer for Los Angeles.
Ja, ikke? Vinden er stærk!
-Det er… -Min blowout får en blowout!
Jeg skal arbejde og sende nogle e-mails, så gør, hvad I vil.
-Det er jeres. -Lad os se os omkring.
Det store soveværelse.
Og sikke et soveværelse.
Wow.
En stue i forlængelse af soveværelset. Er det ikke livet?
Det er livet!
Og man kan tage sin mand og man kan åbne skydedøren på fire meter.
Wow. Før vi fortsætter med at se os omkring…
Åh gud. Gæt, hvad jeg har med i dag?
-Din baby! -Hun bliver døbt! Hun skal have et navn!
Er dem der…
For det ser ud, som om de… Bør de…
-Nej. -Nej? Burde de ikke være inde?
-De burde være inde. De ser løse ud. -Jeg er ved at lære hende at kende.
-Nå… -Tillykke med fødselsdagen.
Det var fedt. Din mand er sød.
Din mor er sød. Hele din familie var fantastisk.
Du har aldrig set bedre ud i den tid, jeg har kendt dig.
Jeg stirrede bare på dig. Alt var perfekt.
Tak, min skat.
Undtagen samtalen i slutningen af festen.
Jeg er ikke enig med Nicole, men jeg sympatiserer med alle,
der føler, at de bliver udstødt.
Men hvis nogen siger noget sygt pis…
Jep.
…forsvarer jeg dem ikke, selvom jeg har kendt dem i 20 år.
-Ja. -Det gik…
Det hele blev så tosset, fordi hun følte, at alle rottede sig sammen mod hende.
-Det forstår jeg. Jeg tror ikke, at nogen… -Alle er så fandens nærtagende.
Det er alle.
-Rottede sig sammen? -Alle er så nærtagende.
Samtidig tænkte jeg på Nicoles psykiske helbred.
Jeg tænker ved mig selv: "Er hun okay?"
Når du siger psykisk helbred, er jeg stor fortaler for det.
-Ja. -Så jeg vil aldrig ønske, at nogen…
Uanset om jeg bifalder deres opførsel…
Ja.
…skal ingen føle sig alene.
-Jeg vil forsøge at tale med hende og… -Find ud af, om hun er okay.
-Vi må få Emma og Chrishell til at stoppe. -Ja.
Det er gamle venskaber.
Vi må få styr på det her.
Tror du virkeligt, at vi kan få dem til at blive venner?
Det sagde jeg ikke.
Jeg sagde, vi skulle tale med Emma og Chrishell om at holde sig i skindet.
-Jeg taler med Nicole. -Hvor er I?
-Pokkers. -Vi må finde Brett.
Brett må tro, vi er flyttet ind!
-Pis! Kom. -Jeg følte mig hjemme.
-Det var sjovt at sidde der. -Det…
Jeg var ved at slå mig selv ud!
-Amanza! -Åh gud.
Det gjorde virkelig ondt.
-Han viste ikke, hvordan man åbner den. -Chelsea.
Okay.
-Er du okay? -Ja.
OPPENHEIM GROUP EJENDOMSMÆGLERE
Hej!
Godmorgen.
Du hælder vand på kaffemaskinen!
Ja, for det gør I ikke.
-Godt at se dig! -Det er sandt. Hej.
-Hej, kom her! -Hej.
Det er fedt, at du hælder vand på kaffemaskinen.
Jeg fylder kun nok til mig selv, så jeg er ikke bedre end jer andre.
-Ved du hvad? Jeg har en god nyhed. -Sig frem.
-Noget fantastisk. -Sig det!
Gæt, hvem der har fået et hus til salg til 8,5 millioner dollars i Malibu?
Chelsea?
To tommelfingre! Og et glitrende jakkesæt.
Godt gået!
-Vent. Fortæl mig mere! -Jeg er så glad!
-8,5 millioner? Godt gået. -Ja, det er min klient…
Vi har været venner i et stykke tid. Han købte et hus.
Han fik aldrig flyttet ind i det og har besluttet at sælge den.
En ting skal du passe på: septiktanke.
Der er sikkert ikke en kloakledning, men en tank, der har alt under indkørslen.
Vi skal have en ny til 75.000 dollars.
Kan vi skifte emne? Lad mig få formidlingsaftalen i hus.
Men septiktanke er et problem i Malibu.
Vi kan tale om det hele dagen.
-Okay, så længe at jeg må tale senere. -Okay.
-Lad mig vise dig det. Kom. -Ja.
Det er stort set i samme tilstand.
Jeg skal style det.
Det ser godt ud.
-Den udsigt. -Smuk.
-Jeg hader gulvet, men… -Hvem?
Jeg elsker sitio-fliser.
-Gør du? -Ja!
Det er noget tidløst ved dem.
De er noget gammeldags.
Ja. Men de bliver moderne igen.
Som veste over t-shirts.
Det er moderne igen.
-Jeg driller bare! -Så irriterende.
Ja. Det bliver moderne igen, når pailletter gør.
Så…
Du ser pæn ud.
-Hvordan går det med G? -Det går godt.
-Ja? -De har lige fået et nyt studio.
Det er fantastisk.
Men ja, godt.
Det er rigtig godt.
Hvad med dig og Mary-Lou?
-Det går rigtig godt. -Godt!
Det er otte måneder.
-Virkelig? -Ja. Se os lige. Så voksne. Så modne.
-High five. -Det holder jeg aldrig op med.
Det er godt.
Tak.
Det minder mig faktisk om noget.
Lou og jeg havde inviteret Brett, Mary og Amanza til middag,
og Lou snakkede om, hvor imødekommende Nicole og Mary var,
og hun var ikke så positiv omkring sin oplevelse med dig.
Jeg tror, at hun synes, at du har været lidt kold og reserveret.
Du har ikke været så imødekommende, som Nicole og Mary har været.
Hvis jeg skal være helt ærlig, er det ikke…
Jeg har måske ikke så meget respekt for, at du er tyve ældre end hende,
og jeg har set dig date mange piger i den aldersgruppe før,
og ofte så man dem aldrig igen, så det føltes som spild af tid.
-Og det fortalte jeg dig. -Ja.
Og hvis du fortsat er sammen med hende, vil jeg gøre mig umage.
Det tager jeg ansvar for, og det kan jeg rette op på.
Jeg tror ikke, at der ikke er nogen, som jeg hænger ud med,
hvis mening, accept og imødekommenhed betyder mere for hende.
Jeg vil sige én ting.
Hver eneste gang jeg har set hende, har jeg sagt hej og krammet hende.
Det vil jeg bare lige sige.
Hun nævnte specifikt Chelseas fødselsdag.
Hun følte vist ikke, at du var særlig åben over for hende til Chelseas fest.
Hvad?
Nu har jeg lyst til at være led over for hende.
Det var jeg ikke før. Det sværger jeg.
Jeg ved ikke, hvad jeg gør.
Det er forvirrende, for da vi alle mødtes i Australien,
skulle vi mødes til frokost.
Jeg troede, at det ville være mig, dig, Brett og Mary-Lou.
Og hun kom ikke.
Hun ringer grædende over, at vi er sammen,
og jeg fik det dårligt.
Jeg oplever det modsatte af at ønske at hænge ud,
for jeg har hørt, at hun hader, at jeg hænger ud med jer.
Hvad skal jeg gøre?
På den ene side kan jeg ikke vinde, fordi jeg hænger ud med jer.
På den anden side er jeg reserveret og får hende til at føle sig uvelkommen.
Hvad skal jeg stille op?
Der er bare en masse i spil her.
Og du fulgte hende ikke på Instagram.
-Det tog hun… -Jeg følger hende!
Men ikke før.
Måske et tilfælde. Jeg bebrejder dig intet.
Hun tog det bare forkert.
Okay.
Det her er så dumt. Okay.
Sådan har jeg det.
Jeg prøver at udvise tålmodighed
i forhold til, at Jason dater en meget yngre pige,
og at det her er noget, som er vigtigt for hende.
Hvad sker der for dig, Jason?
Vi ville ikke være forældre sammen,
så jeg vil ikke være mor for din nye kæreste.
Det må du selv få styr på.
Jeg er i tvivl, for jeg ønsker ikke,
at du dater en, som ikke ønsker, at jeg er din ven.
Jeg kan ikke se mig ud af den situation, men som din ven,
hvis du siger, at det er lettere, at vi ikke ses, så er det okay.
Det gør jeg gerne,
for jeg har nok respekt for dig til, at jeg ikke hænger ud med jer.
Hvis det gør dit liv lettere, så fint.
Du skal bare sige det.
Det ønsker jeg ikke. Hvis det skete, ville jeg hade hende.
-Hun ved, hvor meget jeg holder af dig. -Det er nok problemet.
-Hej! Hvordan går det? -Godt, og dig?
Godt. Jeg er Chris og er din tjener. En drink? Eller venter du på din ven?
-Har du iste? -Ja.
Hibiscus eller grøn te. Eller varm te.
-Hibiscus. -Ja.
-Den henter jeg. -Tak.
-Værsgo. -Godt, tak.
Selv tak. Velbekomme.
-Hej. -Hej.
-Hvordan går det? -Hej!
Velkommen til festen! En drink?
En spicy skinny margarita.
-Lækkert. Den henter jeg. -Godt.
Hvordan går det?
Lidt bedre.
Som det første vil jeg sige, at det var fandeme bunden.
-Ja. -Jeg ved, hvordan du havde det bagefter.
Og hvordan din mand havde det.
At Brandon sendte den sms til mig…
-Ja. -…"Fuck dig."
Jeg tænkte: "Fuck dig, Brandon.
Du respekterer og kender mig, men spurgte mig ikke…"
Jeg vil ikke forsvare det her,
men det, som provokerede mig, provokerede ham.
-Okay. -Okay?
Og du forstår vel, at det skulle være en professionel samtale, men…
Tak.
Jeg havde bare brug for… Jeg ønskede en ven.
Jeg blandede mig, fordi jeg ville…
Jeg havde hørt, at du kaldte Emma en spytslikker.
Jeg ville ikke tro det.
Jeg tænkte: "Det ændrer mine følelser for Nicole, for det forstår jeg ikke."
Jeg henviste til noget helt specifikt.
At Emma er meget sødere og mere imødekommende,
når Chrishell ikke er her.
-Og jeg er ked af, at du… -Du skal ikke undskylde.
Men det har været svært at træde ind i et fjendtligt miljø.
Hver gang tænker jeg: "Hvad skal jeg forsvare i dag?"
-Ja. -Hvad skal jeg… Du ved?
Chrishell kan gøre og sige alt.
Jeg bliver konstant kritiseret.
Det er, som om at de lever for at knække mig,
og det gør de på alle mulige grimme måder.
Og det er, som om…
Du må ikke fortælle dem det her, men det knækkede mig.
De må ikke få tilfredsstillelsen ved det…
-Ja. -Men det knækkede mig.
Og jeg er ikke nem at knække.
Det gør mig ondt.
Jeg har kendt Nicole længere end Chrishell og Emma.
Hun var en af de første mæglere i Oppenheim Group.
Og at se Nicoles ansigt og se, hvor såret hun er,
og høre det fra hende selv…
Ja, det gjorde ondt.
Du skal ikke føle dig mobbet, og undskyld, at jeg ikke hjalp dig.
Tak.
Nicole begik en fejl i begyndelsen, men nu er det eskaleret,
og det spreder sig til andre venner og til alle i mæglerfirmaet.
Så jeg vil gøre alt for at hjælpe dem til at bilægge striden.
Jeg er blevet 10 år ældre det sidste halve år med Chrishells pis.
Seriøst. Det har ældet mig flere år.
Du ser godt ud, så var det før eller efter Botox?
-Før jeg fik et plastikansigt? -Kan vi få et plastikansigt?
Jeg har brug for Botox.
Det vigtigste for mig er, at vi to er okay.
-Ja. Vi er okay. -Okay.
-Gå først. Du er modig. -Jeg går først.
-Vent! -Vi går bagest.
-Der er søde fisk! -Pas på i de sko!
Emma hopper over alt, der ser farligt ud.
Vær forsigtig.
5 SOVEVÆRELSER - 4,5 BADEVÆRELSE 400 KVADRATMETER
Her er smukt.
Goddag, de damer.
-Hej! -Hvordan går det?
-Huset klæder dig godt, Jason. -Tak.
En perfekt singlebolig.
Overvejer du at købe huset her? Det er lige dig.
-Jeg talte med James. -Jeg vælter.
Jeg ved ikke, om han vil sælge det.
Det er vurderet til 100 millioner dollars, men jeg tror, han donerer det til LACMA.
James Goldstein er en succesrig forretningsmand.
Han købte huset for over 50 år siden.
Det er et af verdens mest kendte huse.
Der er optaget så mange film og tv-serier her,
også Den mægtige Lebowski.
John Lautner er bag det. Den mest berømte arkitekt i LA.
Det vidste jeg.
Frank Lloyd Wrights bedste elev.
Det er hans mest berømte hus.
Derfor vil han åbne det for offentligheden.
Kender jeg Jason, er der en grund til, vi er her.
Vi må holde Oppenheim Groups 10-års-jubilæumsfest her.
Så selvom vi ikke skal sælge det, må vi se hele huset.
Jeg er rigtig spændt på at se det.
Det er mit yndlingshus, men jeg aldrig har set det.
-Jeg tænkte, at I ville elske at se det. -Okay. Fedt!
Huset er kun 450 kvadratmeter, Natklubben er på 1.000 kvadratmeter.
-Vent, hvad? -Er der en natklub på 1.000 kvadratmeter?
Derfor kom vi.
Fester i verdensklasse her.
Spil tennis!
Jeg vil se, hvordan 100 millioner dollars ser ud.
Okay, kom.
Det er arkitekturen man betaler for her.
-Gå ikke ind i glasset, d'damer. -Wow!
Sjovt.
-Stå i hjørnet. -Det er som et Titanic-øjeblik!
-Emma, træd et skridt tilbage. -Det ligner dit gamle hus, Jason.
-Ja, se. -Det åbner sig.
Det åbner sig! Åh gud!
Se, hvor sejt skabet er indrettet.
Ja.
-Ja! Fantastisk! -Det er sejt, hva'?
Ih, du milde.
Jeg elsker Clueless-skabet.
Det vil vi alle have. Det roterende skab.
Kan jeg få nummeret til den, der har lavet det?
-Hvad sker der? -Åh gud. Hvad…
Der er så mange snedige fiduser.
-Et boblebad. -Ja.
Der lægger man ligene.
-Et boblebad. -For at skjule liget.
-Er det varmt? -Ja, det er.
Kom og se natklubben, han byggede. Op ad trappen.
-Er du okay? -Jeg har det ikke så godt.
Jeg sætter mig et øjeblik.
-Skal jeg blive? -Nej, men jeg har det dårligt.
-Jeg sidder her et øjeblik. -Okay.
Jeg har haft mange smerter på det seneste,
som jeg ved, at jeg skal have undersøgt, men det bliver værre.
Og i øjeblikket har jeg svært ved at gå rundt, så det er lidt bekymrende,
men jeg bliver nødt til at få undersøgt, hvad jeg fejler.
-Vil hun prøve hans tøj? -Hun stjæler alt det gode.
-Club James! -Club James!
Er I klar?
-Wow! -Jeg elsker betonen.
-Det er industrielt og brutalistisk. -Jeg elsker det!
Jeg elsker det her.
Se på DJ-pulten!
-Åh ja! -Åh ja!
Drinks, folkens?
-Bartender her! -Jeg vil have en drink!
Los Angeles! Kan I mærke det?
Ja!
Og så hopper de.
Man får ikke børn, hvis man har en natklub i huset.
Eller også er det genialt.
Man har ikke brug for pasning, fordi man er hjemme, mens man er i byen.
Godt gået!
-Tak. Kan du lide mit mix? -Det var godt.
-Wow. -Hej, James.
-Hej, Jason. -Hvordan går det?
-Wow! Skønt kontor! -Jeg afslutter turen.
Selveste legenden!
Wow. Sejt kontor.
Det er en fornøjelse at møde James, som har bygget det mest ikoniske hus i LA,
men jeg ved faktisk ikke, hvem han er.
Okay, lad os gå udenfor og se poolen.
-Okay, kom. -Tak, James.
Jason kan gå sikkert rundt i sine sneakers, og vi er sådan…
Tag et billede.
-Du må ikke gå derud, Emma. -Hvad laver du?
Nogen skal tage et billede. Den er skrå.
Det er den sejeste afsats i verden!
Den er ikke lige. Hvordan kan hun gå på den?
Den er ikke lige, Emma.
-Du er skør. -Den er skrå. Du kan ikke stå der.
Prøv,
Nej, den er skrå.
Farvel for evigt. Vi elsker dig.
-Emma er tosset. -Man kan godt.
-Den er lidt skrå, men man godt. -Åh gud, hun er vanvittig.
Tag et billede!
Her er Emma, lige før hun døde.
Fik du det?
-Jeg tog det. -Okay.
-Lad os gå op igen og se til Chrishell. -Okay.
Er du okay?
Ja, det tror jeg. Hvordan var resten af huset?
-Det var lækkert. -Jaså?
Huset er så smukt. Natklubben er sygt sej.
-Jaså? -Sygt sej.
Jeg skal tale med James.
-Tak, J. -Ja, folkens.
Kan jeg bede jer om at gøre mig en tjeneste,
og alle andre, om en situation på kontoret?
Jeg har talt med Nicole allerede, og jeg har fortalt Nicole,
at du startede det her, og det er kørt helt af sporet.
Ja.
Med det her pis vil ikke engang nå herned,
hvis ingen kan falde lidt ned.
At sige undskyld er vigtigt.
-Det ved mine børn. -Ja.
Hvis man siger undskyld, kommer man måske herned.
-Man… -Klart.
I behøver ikke invitere dem hjem,
men I kan måske møde på arbejdet uden at være hysterisk.
Det viser mig bare, at man er en fornuftig person, ikke?
Jeg synes, at den der rækker hånden ud, er en person med…
-Større kugler. -Ja.
Ja. Jeg spurgte Nicole om hendes kugler: "Skrumper de til rosiner nu?"
Ja, det er nemlig pisse… Det er dumt, barnligt og ledt.
-Ja, men… -Og det er nok.
-Det var sjovt. -Det er det ikke.
Det er ikke sjovt mere. Det var det aldrig.
-Det påvirker… -Okay. Undskyld.
…alles psykiske helbred på kontoret, ikke kun de involverede.
Det påvirker mit, det påvirker Mary, Jason, kontoret og mæglerfirmaet.
Det er mobning.
Det er ondskabsfuldt pis. Det er mobning.
Alle de dumme, smålige og barnlige kommentarer skal stoppe.
Men hun begyndte.
Hun startede krigen.
Jeg har fortalt hende, at hun startede det.
Jeg taler ikke for andre end mig selv.
Jeg får angst, når vi taler om Nicole.
Det er op til hende at gøre eller sige, hvad hun vil,
men det fører ikke til noget godt.
Nicole har startet dramaer med så mange mennesker.
Hun har været efter mig, og nu er hun efter Emma.
Og handskerne kommer nok af.
Hun må ligge, som hun har redt.
Jeg er ikke rigtig involveret, men I er mine bedste venner. Jer alle tre.
Da hun sagde det, var det for at såre dig.
-Ja. -Det var for at såre dig.
Og da du sagde det til Nicole, var din hensigt at dræbe og såre hende.
Og det gjorde ondt. Så du må undskylde for at såre…
Undskylde?
Det var lede bemærkninger,
og du kan ikke sige andet end: "Undskyld, at jeg sårede dig."
Latterligt. Jeg skal ikke bevise noget.
-Jeg ved, hvad du mener. -Nej, du gør ej!
-Gud. -Jeg orker det ikke.
-Seriøst. -Åh gud.
Angrib min forretning. Jeg skal ikke bevise mig selv.
-Folk skal sige sandheden. -Hold op med det pis!
Så skide følsom.
Det er for meget.
Det stresser mig, og jeg er allerede stresset.
Går du?
-Jeg vil ikke blande mig. -Perfekt!
Jeg får et panikanfald. Jeg må væk. Jeg kan ikke klare det.
Vent!
Tekster af: Karen Svold Coates