Привіт. Можна ще три чарки текіли? Може, чотири. Чотири, так?
Брі.
-Хочеш узяти мою чарку? -Ну!
Коли ти така зла, що пити не можеш…
Ага. Ні, я не можу…
Брі? Можемо поговорити хвильку?
Авжеж.
З'їм цей холодний стейк,
бо знаю, що текіла в моєму шлунку потребує їжі.
Наше знайомство почалося на поганій ноті — з мого боку —
і я хочу попросити в тебе пробачення, бо я була до тебе ворожа.
І щиро хочу сказати, що мені шкода, що я висловила ті думки.
Так.
І я хотіла б мати в стосунках із тобою відкриті двері та чистий аркуш.
Може, тоді ми зможемо просто ладнати, що я раніше зробила неможливим…
Чому саме ти просиш вибачення?
Моя мама каже: «Якщо тобі нічого хорошого сказати, мовчи».
Мені багато разів було нічого хорошого сказати, і я говорила.
Я хотіла сказати тобі,
що тобі не треба переживати, що це буде темою для розмов
зі мною чи з кимось іншим.
У цій ситуації багато складових.
На попередньому огляді нерухомості Аманза, знаєш,
намагалася всіх захистити в розмові зі мною й проговорилася,
що ти почуваєшся посланницею,
яка переповідає іншим те, чого люди не кажуть мені.
Я хочу знати, чи люди базікають.
Думаєш, останнім часом хтось базікав?
Слова Аманзи чітко вказували на те, що…
-Що хтось базікає? Хто? -Вона не сказала.
Я сказала, що Челсі відчуває себе посланницею
й що вона єдина, кому вистачило духу передати це послання.
Брі спитала: «Хто ще?» І я така…
Але ти знаєш, хто ще?
Я знаю, що Челсі розповіла мені на своєму дні народження.
Вона згадала імена?
Але вона сказала, що інші люди кажуть і думають…
Інші люди можуть бути ким завгодно.
Усе, що я сказала, — це погляди всіх інших.
І вони сказали це тобі особисто?
-Усі, окрім Мері… -Мері ні… Гаразд.
…сказали щось про її ситуацію.
Тож коли я побачила, що Емма, Крішель зав'язують ці тісні стосунки,
подумала: «Сподіваюся, вони прозорі».
З мене роблять лиходійку за те, що я озвучую думки всіх.
Це в минулому.
Тепер ніхто не робить про неї суджень,
ну але до знайомства з нею…
Усі сказали… зробили коментар.
Я скажу так:
коли ти прийшла в наш офіс,
люди познайомилися з тобою
й на основі знайомства почали формувати свою думку.
То ніхто вже не базікає?
-З того, що я нещодавно чула, ні. -Добре.
Я почула так мало, що подумала: «Вам вона подобається?»
«Супер».
Я почувалася трохи забембаною,
бо мені здавалося, чорт забирай,
що якщо вони все озвучать, може,
мої слова не здаватимуться такими стервезними.
Я подумала: «Іншої заспівали, паскуди!
Дякую, що залишили мене наодинці. Я думала, ми по один бік барикад».
Моє запитання: у тебе досі така сама думка про…
-Про твою ситуацію? -Так.
Я не згідна з усіма вчинками друзів.
Я й не прошу тебе про це.
Ти хочеш, щоб моя думка про цю ситуацію змінилася, аби ми…
Ні.
То що ти маєш на увазі?
Не знаю, чи зможу по-справжньому лишити це в минулому,
бо ти казала це від серця.
Я зараз не намагаюся відректися своїх слів.
Вони справді прозвучали.
І я прошу вибачення.
Я почула тебе й дякую за вибачення.
Мені важко простувати далі з людиною,
у якої така тверда думка про мою ситуацію.
Чесно, не знаю,
чи я можу залишити це в минулому.
ЗАХІД СОНЦЯ НА ПРОДАЖ
У наступні двері. Хочу дещо показати.
ОППЕНГАЙМ ГРУП НЕРУХОМІСТЬ
Хочемо показати дещо круте.
Мати рідна…
Це новий офіс.
-Він бомбезний! -Величезний!
Він такий яскравий і світлий!
ЕММА
Десять років тому ми відкрили сусідній офіс.
І не думали, що ми станемо чи ви станете такими успішними.
Ми могли б лишитися в тім офісі ще вісім років, але ви хотіли
більшого, кращого, і ми працюємо над цим.
І просимо праці навзаєм.
Це супер, що Джейсон покладає
пропорційну частину відповідальності на нас,
щоб і ми платили за його дитмайданчик для дорослих.
Зараз важкі часи, і нам треба від вас ще більше, аби компенсувати витрати.
Я розповім, що класного ми тут робитимемо,
адже це ж буде найкрутіший офіс в усій країні.
Забудьте нерухомість. Ніде не буде такого крутого офісу, як цей.
Перше, і, мабуть, найважливіше:
там, де я стою, буде величезний 3,6-метровий бар.
-Це не найважливіше. -Найважливіше?
Алкоголь у стінах.
Відкриватиметься після 18:00.
-Або якщо продамо дім. -Замість дзенькати п'ємо чарку.
Гаразд. Просто продавши дім.
Ця стіна крутезна.
Ми встановимо на всю стіну телевізор «Самсунг» із вінтажними рамками.
Величезні дивовижні люстри.
Навіть цей стовп для білбордів матиме шикарний підсвічений дизайн.
А ще його внизу огинатиме лавка.
Там більярдний стіл.
-Можна буде зіграти в шаффлборд, аркаду… -Що?
-Буде музичний автомат. -Повернемо вкладення четвертаками.
І ще в кутку буде крута кабінка для ді-джея.
Усе
з таким шиком, що памороки забиває.
Усіх цих додаткових фішок Джейсона у моєму кабінеті не було б.
Не знаю, скільки на це піде роботи.
У офіс треба приходити працювати, а не гратися.
У нього завжди трішки був
комплекс Наполеона.
Найголовніше, тут є місце для чотирьох рядів столів.
Разом 16 столів.
Зараз нас десятеро,
тобто в «О Груп» може прийти більше людей.
І прийде більше людей.
А є приблизна дата завершення?
-Уже скоро… -Так. Скоріше, ніж здається…
Сподіваюся, ви в захваті.
Зараз жодна фірма не вкладає в агентів.
Інші брокерській офіси об'єднують офіси,
скорочують персонал по всій країні.
На нас уже дують зустрічні вітри,
тому я прошу вас заробляти більше для фірми, працювати вдвічі більше.
Треба здолати високі процентні ставки, податок на маєтки,
укази, що обмежують розбудову в Гіллз,
а також факт, що в нас десь на 30% упав показних розкішності…
Ой, вибачте!
Так.
То зараз не час просити кращого розподілу комісії?
Для цього це і є.
Ні, розподіл наших комісій стане ще гіршим!
Так!
Я хочу, щоб ви теж раділи новому офісу. Не хочу здаватися занудою.
Ні, чесно, ми в захваті, але, очевидно, це великий тиск,
і ми мізкуємо про різні речі
й усвідомлюємо, що нас чекає висока планка.
-Привіт, сонце! -Привіт, сонце!
Привіт!
Якщо офіс не закінчать вчасно,
-винен він. -Молодець, Романе!
Я хотіла, щоб Роман прийшов дещо виміряти,
аби побачити, чи буде місце для дитячої кімнати
для Хезер, мене, Брі…
-Так. -Мері!
-Ні. -Ні?
-Ти не зрозумів? -Ні? Ти дещо недокумекав.
Не зрозумів. А вона — так!
-Ти мусиш дещо розповісти… -Що?
Господи!
Довго їм доходить!
Клас!
-Господи! -То тепер «так»?
-Бляха! -Боже!
-Ми не найкмітливіша команда! -Боже!
Потрібен дзвіночок, Джейсоне! Дзвіночок!
Дякую, що поділилися новиною.
Ми думали, у нас нині важлива звістка, але…
Мері, украла з-під носа!
-Правда? -Вибачте!
-Ми всі дуже раді за вас. -Дякую!
Джейсоне, то ти так усміхаєшся через дітей?
САНСЕТ ПЛАЗА
-Ваші два фрозе. -Боже, яка краса.
-Привіт! -Гляньте, хто заявився.
Що таке взагалі? Мені знімати рукавички?
До мене дійшла інформація,
що нашу розмову на моєму дні народження переповіли Брі.
І вона була, звісно, дуже сердита,
бо думала, що її далі обговорюють,
хоча це не так, і…
Я не казала, що її далі обговорюють.
Чесно кажучи, я переповіла Брі нашу розмову,
аби забрати тебе трохи з-під удару.
-Знаєш, типу: «Не злися лише на Челсі…» -Злися на всіх?
Це… Ні.
Я сказала це тобі, бо довіряла,
а тепер мушу пояснювати всім дівчатам,
чому я їхній рупор і чому я переповідаю, що вони сказали це, це й це.
Бо ти розтулила рота й сказала Брі те, до чого вона дуже чутлива.
Я не думала, що це секрет.
Коли між Брі й мною все це почалося,
чому тобі забракло духу сказати:
«Слухай, Брі, не лише Челсі так вважає».
-Навіть у Палм-Спрінгз… -До твого дня народження
я не знала, що ще хтось про це говорить.
-Для мене це була новина. -Ти не знала?
Аманзо, ти не знала?
-Ні, я ніколи не чула… -Це брехня.
-Ти знала, бо всі… -Якщо я дивлюся тобі у вічі
-й кажу, що я чогось не знаю… -Зозулько.
…то не кажи у вічі мені, що я брешу.
Ти знала.
Ми гуглили в неті про Брі і її ситуацію.
-Вибач. -У тебе галюни.
-Ні. Я серйозно. -Гуглили?
Звідки знаєш про її ситуацію? Бо знала раніше.
Звідки я знала, що дитина Брі — від Ніка Кеннона?
Так.
Звідки я знаю, що надворі лютий, чорт забирай?
Річ у тім, що ти знала, що в інших людей такі думки.
Челсі засмучена через те, що викопала собі яму,
з якої їй треба тепер вилізти.
А щоб піднятися трохи вверх із цієї ями,
вона тягне собі бруд з-під інших людей. Аби стати вище.
Коли вступаєш у сім'ю, підписуєшся на це.
Відколи ти вступила в нашу, сталося багато драм.
Ти не мусиш почуватися частиною сім'ї, Челсі.
Ми не сім'я, бо я б не підписувалася.
По-перше, бо я знаю, хто моя сім'я,
-і в її основі не… -Щастить!
…така собі угода: «Я членкиня "Оппенгайм груп"».
Це не означає, що всі моя сім'я, вибач.
-Думала, я помагаю. -Я виливалася тобі!
-Ти розбурхала срач, зробила гірше. -Ненавмисне.
Не думаю, що вона розуміє наслідки своїх дій.
Аманза терпіти не може конфліктів,
але уникаючи конфліктів
й уникаючи відповідальності за те, що вона сказала,
вона кидає інших під танк.
Створює драми, намагаючись бути вище них.
У нас в офісі величезна проблема з тим, аби бути чесним.
І ти намагаєшся проповідувати:
«Саме я об'єднаю всіх докупи».
А потім кажеш: «Вона стерво задрипане».
Але річ ось у чому, Челсі, я ніколи не називала себе миротворицею.
Усі кажуть: «Ти посередниця». Ні.
Якщо я чітко відчуваю чиюсь правоту, то стану на відповідний бік.
Мені здалося, що ти щось чудиш,
а я надто добре тебе знаю, аби це побачити.
І тоді я збагнула, що в ситуації з Ніколь
я не знала твоєї думки.
Я сказала їй, що це вона почала. І сказала всім припинити срач.
Як на мене, це дуже чесно.
У тебе щомиті інша думка, що залежить від того, з ким ти розмовляєш,
бо коли ти говорила з Еммою, стала казати: «Може, це Ніколь винна».
Дуже важко вірити, що все, що виходить з чиїхось вуст,
є цілковитою правдою, інакше тоді б думки ніхто не міняв.
Іноді ти мене збиваєш з пантелику. Чесно.
-Тут усе ясно. -Мені ні.
Найбільше я не хочу бути в ситуації,
коли хтось заперечує свої слова, а я точно знаю, що людина їх сказала.
Коли ми прийшли сюди,
і ти думала, що це я заварила каші й кинула інших людей під танк,
то чи твої щойно слова не є точнісінько тим самим?
-Чи тобі байдуже? -Бажано — так.
Мені досить байдуже.
Зовсім байдуже.
Мені здається, завдяки цій розмові проявилося кілька речей,
яких ти, може, не знала.
І знаєш що?
Коли хтось про щось запитує, не давай напіввідповідей.
Або кажи,
або не кажи нічого. Так навіть легше.
-Справді легше? -Так.
-Вам із Брі це щось не помогло. -Не пхай свого носа.
Може, ти теж тоді не пхай носа.
Я не лізу в чужі справи. Мені досить моїх.
Щось не видно.
ҐРЕЙС СОБАКА КРІШЕЛЬ
Привіт.
Привіт! Мати рідна!
Яка ж ти гарна.
Я тягну кошик із ковдрою.
-Що це таке? -Привіт!
-Рожеве! Еммо! -Це капці й затишні речі!
Я лиш дізналася, що мені вже потрібна операція,
бо в мене величезна кіста, яка звисає з яєчника,
і якщо вона лусне, я ризикую втратити всю матку.
Це так мило.
-Крутезний кошик. -Можна використати.
-Звідки в тебе цей кошик? -Поклади туди щось для Ґрейс.
-Малиновий блиск. -Можна запалити від тих свічок.
Супер, я зараз дивлюся на… Ти мені засвітила свій зад.
Вибач!
Я намагалася запалити свічку свічкою, але зазнала краху.
Свічка запалюється лише… Гаразд. Дарую листівку й огляд заду.
Ой, оце моя подружечка!
«Люблю тебе понад усе у світі. І завжди буду поруч, що б там не сталося в житті,
поки ми не станемо старими бабцями, що живуть разом у супердомі
й змагаються, у кого краще вино.
Люблю. Твоя чокнута найкраща подруга».
-Люблю. -Люблю.
Дякую, це дуже мило й точно змусило мене всміхнутися та розсміятися.
Сьогодні вранці я злякалася, бо прокинулася
й побачила
рідину й таке інше.
Тож я в переляку подзвонила лікарці.
Вона сказала, що кіста яєчника руйнує баланс у всьому моєму організмові.
-Від цього в мене шаленіють гормони. -Звичайно.
Я бачу, що набагато легше зриваюся.
Відчуваю, що я дуже дратівлива й кидаюся на людей.
І я знаю, що я не така, розумієш?
А ще я відчуваю, що в мене багато очікувань стосовно…
Не знаю. Я просто не…
Я дуже багато вимагаю від себе,
щоб усе завжди робити правильно,
а це важко в таких ситуаціях —
коли в тебе різні життєві труднощі.
І щодня бувають моменти, коли я розчарована
тим, як я відреагувала на щось або ще через щось.
Я не хочу кидатися на людей.
Я не хочу бути…
Знаєш, іноді, коли я…
Хай там що.
Якщо я кидаюся на когось, думаю: «Дідько».
А ще в мене завжди на думці…
Не можу цього сказати.
Чого?
Я хочу відчувати, що мої батьки пишаються мною.
-Вибач. Я не хотіла плакати. -Ні!
-Не засмучуйся! -Гаразд.
Вибач.
Нічого.
Мені треба залізти ближче до тебе під ковдру.
Чекай! Вони тобою й пишаються.
У мене просто стрес.
Звичайно.
Вони стовідсотково тобою пишаються. Жартуєш?
Я б усе віддала, аби мати таку доньку, як ти, чесно-пречесно.
Я востаннє була в лікарні,
коли померла моя мама, тому цей мій страх за своє здоров'я
я переживаю й у світлі минулого.
Мої батьки вже в засвітах.
Усе, що сталося відтоді, як їх не стало…
Як би ж хотілося дізнатися, що б вони про це сказали, що б думали.
Ні на мить не сумнівайся в тому,
що кращої людини за тебе бути не може. От буквально.
Гаразд, це неправда.
От хотілось би знати.
Твої батьки дивляться з небес і пишаються всім, чого ти досягла,
якою жінкою ти стала, усім.
Не знаю.
У мене завжди одна думка:
«Не змінюйся».
Я була б повним розчаруванням для своєї сім'ї.
Вибачте.
ГАРЯЧА ЙОГА
Поза собаки, яка дивиться вниз. Видихніть, опустіться наполовину.
-Бляха, мої імпланти луснуть! -Лікті біля грудної клітки.
Вони точно луснуть!
О ні. Трясця.
Випряміть спину, нахиліться тулубом уперед.
Це розслабить низ спини.
А ще розслабить шкіру на моєму обличчі.
І вона звисне!
Мій ботокс зводиться нанівець!
Підіймаємося до пози півмісяця. Злегка зігніть коліно.
Видих, другий воїне.
Я завжди любила гарячу йогу, але тепер я вагітна
й тому зосереджуюся на догляді за своїм тілом як фізично, так і психічно,
тож це приватне заняття з Аманзою — саме те, що мені зараз потрібно.
Великі пальці ніг зімкнені.
Треба, щоб у новому офісі була студія йоги.
Це єдине, що він пропустив.
Так.
Думаєш, він нервує через ті гроші, які він витратив?
Здається, що ні.
та він ніколи не дотримувався правил. Йому завжди все вдається…
Коли Джейсон когось слухав?
Намасте.
-Намасте. -Намасте.
За мир в офісі.
Не пхай свого намасте-носа в чужі справи.
-Привіт! -Привіт, сонце!
Як ся маєш?
Непогано.
Що таке?
Нам треба поговорити.
-Боже. Про? -У нас із тобою є одна проблема.
-Щиро дякую. -Будьмо!
-Будь ласка! -Це необхідно.
Знаєш, на тій вечірці
Брі підійшла до мене дуже засмучена.
Вочевидь, Аманза переповіла їй твої слова, що ти була рупором того,
що всі думають про стосунки Брі.
Я мала на увазі всіх в офісі, крім Мері.
До того, як вона вперше прийшла в офіс,
усі, мабуть, думали: «Ну, це дуже унікальна ситуація».
Я була найгучнішою й найпрозорішою в цьому плані.
Аманза теж гучно про це казала.
-Так. -Так.
Так. І через це я зіткнулася з нею на днях.
Яка твоя позиція?
Мабуть, це найважливіше питання.
Підеш, куди вітер повіє? Ти так налаштована?
Мені треба стати, як ти, щаслива Мері-намасте.
Я днями розмовляла з Челсі,
вона страшенно зла, що я розповіла Брі, що Челсі почувається посланницею.
Каже: «Ти не помогла, а лише погіршила ситуацію.
Через тебе лиш проблеми, не пхай носа в чужі справи».
Це грубо.
Ми всі дуже близькі.
Вона знає, що Брі ніхто не обговорює.
Вона могла уточнити це Брі.
Могла сказати:
«Ти можеш зрозуміти, чому в Челсі такий погляд».
Натомість вона мов сказала: «Подруго.
Про тебе базікають, і ніхто тобі про це не каже».
Мені здається, що в цій справі дуже багато хаосу.
Тобто є спільний знаменник?
Ми знаємо, що Аманза заварила каші.
Думаю, вона пліткує.
Якщо ти збираєшся пліткувати, то треба мати перевірені факти.
Не знаю, що там при перекладі втратили,
але після цього перекладу вийшла фігня повна.
Гадаєш, я занадто намагаюся бути посередницею в конфліктах?
-Я їх творю? -Думаю, так.
Ти намагаєшся… Ні, ти їх не твориш.
Я вважаю, ти дуже хочеш допомагати людям. Ти мила.
І завжди з добрим наміром,
але з цими дівчатами й драмами, які розгортаються,
все стає просто павутиною божевілля.
Коли заліз, уже не вилізти.
Важко дружити з усіма.
Так. Але й важко не сказати ні слова,
коли ти з кимось таки дружиш.
Я бачу, як вона перевзувається в ситуації з Ніколь і Крішель.
-Я геть заплуталася. -На чиєму ти боці?
Які твої цінності? Яка твоя позиція?
Тут вона каже про Ніколь одне,
а вже за мить вона…
«Зозулько, я люблю тебе!»
Перевзувається просто на льоту, мені це не подобається.
-Тут так, тут сяк. -Так.
Я взулася й пішла.
Ми говоримо про злих дівчат, цькування, про спроби бути нейтральною,
але ти робиш те саме, від чого застерігаєш інших!
А це ще гірше, бо так ти вже лицемірка.
Кумедно, що людина, яка каже, що годі цієї фігні,
сама всю фігню й спричинює.
Це востаннє я намагаюся зарадити ситуації,
бо мої спроби явно не підтримують, не розуміють і неправильно тлумачать.
І це не приносить користі, тож урок засвоєний.
Більше не пхатиму носа.
Гадаю, це розумно.
Люблю їх усіх, але до біса їх, вони самі по собі.
НОВИЙ ОФІС «О ГРУП»
-Йоу! -Що ти там?
-Що тут у нас? -Хочу тобі дещо показати.
-У нас уже є вся підлога. -Чудово.
Усе відкрите, буде акліматизовуватися кілька тижнів.
Гаразд. Скільки за квадрат?
Десь 140 доларів.
Є дошки 1,8-метрові, 1,2-метрові й 0,6-метрові,
і 1,8- та 1,2-метрові не підходять, бо я хочу зробити «ялинку».
-Ти використовуєш кожну третю дошку? -Так.
То це не 140 доларів за квадрат, а, мабуть, 280, якщо так.
-Це десь 220 за квадрат. -Гаразд.
Міг вибрати інше дерево, не знаю.
Але мені подобається це.
Диви ще. Ця колона коштує майже 100 000.
Як мій новенький «Рендж Ровер».
Так, але це центральний елемент офісу.
Вона не в центрі.
Не слід економити на цьому. Буде краса.
Ти не хочеш економити ні на чому. Назви хоч щось.
Добре, я економлю на оцьому.
Замість ставити газовий камін, встановимо щось як зволожувач.
-Виходить пара, схоже на вогонь. -Ага.
Це коштуватиме 10 000 доларів замість 15 000.
І це ти так економиш?
Який зараз бюджет?
-Коли закінчимо, буде мільйон 500 тисяч. -Я не таке хотів почути.
Це на 50% більше бюджету.
Щоб цей офіс окупився,
агентам доведеться цього року заробити на продажах ще 80–100 мільйонів,
а це просто неймовірно більше, ніж від них очікувалося.
Поки я не побачу цього, то трохи переживатиму,
і, чесно кажучи, злитимуся.
Може, якось зекономимо й не витратимо 75 тисяч на це
й 10 000 на якийсь сраний камін позаду нас?
Я намагаюсь завершити будову.
Так, брате, але я бачу лістинг на п'ять мільйонів, на вісім мільйонів.
Завдяки яким ми зможемо оплатити ці витребеньки.
Цей офіс поможе нам продавати будинки. Буде круть.
Бретт явно перебільшує.
Я подвоїв бюджет у кожному своєму проєкті,
й у всіх цих проєктах він був зі мною.
І знаєте що?
Коли офіс стане неймовірним, а він таким стане,
я нагадаю йому: «А я ж казав». І він схоче назвати це своєю заслугою.
Глянь на більярдний стіл, на бар!
-Скільки коштує більярдний стіл? -40 000.
-Господи Боже. -Можна буде грати. Буде весело!
Боже, я тебе затовчу.
Можна ж буде здати офіс у суборенду й заощадити мільйон доларів, правда?
-Ми не минули точки неповернення? -Я не хочу давати задню.
Ми можемо втратити всі наші комісійні від інвесторів,
обсяги продажів в агентів зменшилися на 50%.
Утрачаємо покупців крипти, технологій. Чому цей офіс узагалі доступний?
Тут хтось збанкрутував! А в нас три офіси за рік.
Понад два з половиною мільйони. Як ти з цього намалюєш хорошу ідею?
Ми знаємо, ринок підійметься, то чому зараз не розширитися.
Ринок підійметься, а ми тут як тут.
Усі інші брокери відставатимуть на два роки.
Я не хвилююся.
Ми розумніші за всіх.
Ми розгребемо, і в нас буде суперофіс.
У нас все вдавалося. І це вдасться, обіцяю.
Приставай на план.
Ми маємо бути командою.
Ми були командою, а тоді ти зробив дурню. Перестань.
Не думаю, що це дурня.
Джею, це об'єктивно дурість.
Ти мислиш нераціонально.
Думаю, ти перетнув межу, коли я волею-неволею довіряв тобі.
Брате, я тут щодня, бляха-муха, доводжу цей офіс до ладу,
а ти просто приходиш і починаєш скиглити, скільки це коштує.
Ну а хто буде скиглити? Ти робиш, що хочеш!
Ну то створюй офіс ти!
Я можу створити його вже, за одну восьму ціни.
-Ну то вперед. -Усе, замахав, мені пофіг на тебе.
До речі, аудіосистема, бляха, коштує сто тисяч.
Я вже вніс завдаток.
Переклад субтитрів: Павло Дум’як