Jak to vypadá s novým kanclem?
Draze, ale dobře.
Je tam záchod, do kterého můžete házet prachy.
Nehne se z něj.
- Na utrácení celý ten kancl stojí, ne? - Už to tak vypadá.
Já se těším na nové dámské záchody. Budou super.
Zrovna tam přidáváme toaletní stolek.
Jako fakt?
A budou tam dvě umyvadla. Jedno v kabince, jedno mimo.
Ať se můžete upravovat naráz.
A bude umyvadlo na pánských záchodech, abyste si mohli mýt ruce, pokud to děláte?
- To se ti povedlo. - Ahoj.
- Čau, Chels. - Dneska jsem šťastná.
Právě jsem prodala...
Musím víc.
Víte, co jsem prodala?
Chrishell tomu říká dvojcifra. Že jo?
- Dvojcifra? - Mulholland?
- Jo! - Jo.
Vážím si toho, že mi Jason tuhle zakázku svěřil.
Vždycky si kladu vysoké cíle,
ale teď to za mě udělal Jason a vyplatilo se.
Do dvou týdnů jsem obdržela tři adekvátní nabídky,
přičemž jedna z nich byla hotově a bez podmínek.
Teď už jen nepolevit a dostat další stejně drahou, nebo dražší zakázku.
- Zazvoň si. - Mám?
- Hned. - Jo.
Neříkejte dvakrát. Můžu?
- Jo! - Jo!
- Dvojcifra! - Dvojcifra!
To byl hukot!
V klasickém Chelseině stylu: hlasitě, dlouho a otravně.
- Fakt blahopřeju. - Díky.
Proč nejede nahoru?
Radši mi ty domy za 10 milionů nedávejte, nebo brzo ohluchnete.
Zhoupnu se.
- Můžeme se na něm houpat? - Udržet by vás to mělo.
- Šlo by to. - Fakt?
- Určitě. - Ježiši.
Tak se ukaž.
- Cože? - Co?
Ježiši, to chci taky.
Vztahuje se na to nějaká pojistka?
Ty kráso!
- Proboha! - Nekecej!
Opatrně.
- To dá. - Ježiši!
- Slez dolů. - Tak jo...
- Jo! Paráda! - Ježiši.
Já chci taky!
Stačilo.
- Na to si netroufnu. - Ne.
- Emmo, přijdeš mi blonďatější. - Taky jsem!
- Jo. - A opálená z Caba.
- No jo. - Mrcho.
A mě nepochválíte? No tak?
Všichni jste přijeli z Caba? Viděli jste se tam?
- Ne. - Neviděli.
- Chystáme se znova. - Jo.
Vážně?
Nechcete jet na víkend s námi?
- Vážně? - Jo.
- Ještě jste ani neviděly nový kancl. - Jen na fotkách.
- Takže nás zvete? - Jo, budeme tam.
Můžete se stavit.
Rádi vás pohostíme.
Ukážeme vám tamní nemovitosti. Nebudete věřit svým očím.
- Paráda! - Jela bych radši sama.
Amen.
Jsme zlý.
Seženu vám ubytko.
Ukážeme vám nový kancl a pár domů. Bude to fajn.
Hromadné výlety O Group jsou, jak by řekla Chrishell, časované bomby.
- Co tamní trh? Dá se tam vydělat? - Možná až moc.
Chci být převelena.
- Já taky. - Chceme jít dělat tam.
- Můžeme do Caba? - Jestli nám tam vyděláte...
Levou zadní. Budu chodit na prohlídky v bikinách.
Můžeme dát na web pobočky v Cabu Emmu v bikinách?
Na kraji nekonečného bazénu.
- Jo. - Ne.
Stačí fotka v bikinách třeba na autě.
- Na pláži. Jsme v Cabu! - Dobře.
Jak ji napadlo auto?
Prostě na něčem bezpečném.
- Pravda. - Dobře. Kvůli tobě.
Na stole mi leží šek na 10 000.
- Mám ho podepsat? - Fakt?
Ten je pro Mary.
- Předám jí ho. - Tak jo.
Jak je na tom?
- Snaží se to překonat. - A co Romain?
Stojí při ní.
Říká jí, ať si z toho nic nedělá. Že o nic nejde.
Chtěla by mu dopřát dítě, ale teď nevědí, jestli to půjde.
- Jasně. - Amanzo, bavíte se o Mary?
- Jo. - Co se děje?
Potratila.
Předevčírem.
Proboha.
- Nevím, proč se mi chce brečet. - Prožívalas to celé s nimi.
Je to na prd.
Vezme tě to.
Ale co. Příště to vyjde. Jen si musí počkat.
Já potratila dvakrát. Je to dost traumatizující.
Potřebuješ nějaký čas, abys to byla schopná zpracovat.
Jak jsi to prožívala ty?
Zamkla jsem se doma. Holky se tam musely vloupat.
Nezvedala jsem telefon, s nikým jsem nemluvila.
Správná kámoška kvůli tobě vyrazí dveře.
Tak. Potřebovala jsem to víc, než jsem si myslela.
Člověk neví, jak to zvládne.
Je to těžké. Zvlášť když to moc chceš.
Prostě smutné.
Navíc se k tomu pojí společenské stigma.
Ženy se často cítí zahanbeně, i když by vůbec neměly.
Nechcete vypadat, že je s vámi něco špatně.
Nevíte, proč to vlastně nevyšlo.
A ženy o tom nerady mluví.
Je to zdrcující.
Nikdy předem nevíš, jestli jsi připravená to dítě odnosit.
Vím, že je to brzo, ale třeba by v Cabu přišla na jiné myšlenky.
Nechcete ji zkusit pozvat?
- Radši pár dnů počkáme. - Jo.
- Dáme jí čas. - Prospělo by jí to.
Ozvěte se když tak i Romainovi. Všichni vždycky řeší jen ženu.
- Souhlas. - Ale Romaina to taky bolí.
Snaží se být kvůli Mary silný, ale je z toho v háji.
Nedivím se.
- Příště jim to vyjde. - Jo.
MAKLÉŘI Z HOLLYWOODU
- Ladíme s autem. - Paráda!
Dobrý den.
Vítejte.
Nádhera.
Vážně krása!
Viděla jsem fotky, ale naživo je to ještě lepší.
- Díky. - Jsem Chrishell.
Já Matthew, makléř, a tohle je Ori, designér.
- Vítejte. - Ty znáš developera.
Jo.
Já se přidala, protože mě uchvátily fotky.
- Krásný. - Díky.
Otec stavěl hotely.
Vždycky se snažím vytvořit prostor, kde bude člověk obklopen luxusem.
To je hned vidět. Jde to poznat.
Nejpyšnější jsem na hlavní koupelnu.
Podle mě je to ta nejhezčí koupelna v celém Los Angeles.
- Má výsuvné střešní okno. - Prostě sexy dům.
Když vás něco zaujme, ptejte se.
- Skvěle. Díky moc. - Děkujeme.
5 LOŽNIC, 7 KOUPELEN, 546 M2
CENA 13 498 000 DOLARŮ
PROVIZE 404 940 DOLARŮ
Tohle rozhodně působí jako luxusní bar někde v hotelu.
- Moc hezký! Jo! - Že jo?
Tady je lednice? Schválně.
To je pěkný.
- Ty kráso. To je mazec! - Hezký.
Abrakadabra.
- Dobře. - To mě baví.
- Zajímá mě ta koupelna. - Koukneme se.
Bože můj.
To se mi snad zdá.
Hodně sexy.
Mají tu krb kousek od vany.
Počkat.
- Jo. - Hej!
- Ty jo, to je nářez! - Ty kráso!
- Tak jo. - To je fakt krása.
Hezčí koupelnu jsem nikdy neviděla. Tak dál.
Jasně.
- Hele, můj zkrášlovací koutek. - Ty kráso, to je...
Krásně to tu voní.
Je to moje velikost?
Nech toho.
Ježiši, chci si je zkusit. Řekni, kdyby sem šli.
- Tak schválně. - Padnou mi!
- Nech toho. - Dívej na to.
- Sluší ti. - Myslíš, že si všimnou?
- Jdeme na hlavní ložnici. - Jasně.
Aha.
Takový výhled jsem nečekala.
Moc hezký.
- Super. - Chtělo by to víc stromů.
Souhlasím.
Ale můžeš říct: „Kupte to a já vám je vysázím.“
To je lákavá nabídka.
- Na jednoho klienta už to zabralo. - Moc hezký.
- Za kolik byl ten dům? - Za 17,5.
Jasně. To jsem si myslela.
Jinak by dostal akorát tak hrneček.
Dárkový koš vín od Oppenheim Group.
Ježiši. To by bylo sprostý.
Jo. Hodně sprostý.
- I u levnějšího domu. - Jo.
Ale když už řešíme práci, co si myslíš o tom Cabu?
Přijde mi, že jste s Chelsea v pohodě. Prý jste si promluvily.
Mluvila spíš ona.
- Ale ne. - Těžko říct.
Na té večeři podle mě nešlo o upřímnou omluvu.
Přijde mi, že mě prostě chtěla skupinově nesnášet.
Ale nevyšlo jí to.
A když mě teď ostatní berou, snaží se z toho vycouvat.
Cože? Já už se...
Mám v tom guláš. Když mi to líčila, znělo to, že jste si všechno vyříkaly.
Pochopila jsem to tak, že se ti upřímně omluvila.
Na mě to tak nepůsobilo. Chelsea si to možná myslí.
Kdyby radši na rovinu řekla: „Přepískla jsem to.
Neměla jsem kydat hnůj na tvé příbuzné, ale nepozdával se mi tvůj vztah.
Chci být zadobře, protože jsme kolegyně.“
Hned bych si jí vážila víc. Stručně a jasně, mrcho.
Řeším něco podobného, protože jsem se omluvila Nicole.
Čekala jsem, že se taky omluví, ale nestalo se.
Jen na tebe zírala? Neřekla ani „promiň“?
- Neuznala vinu? - Ne.
Aha. Nemám ji ráda.
Na večeři jsem ji utla.
- Vážně? - Tys tam vlastně nebyla.
Štvalo mě, jak se furt pasuje do role oběti.
Měla jsem jí plný zuby.
Pak do toho skočila Amanza, ale tu jsem taky umlčela.
- Amanza? - Amanza.
Vždycky se snaží všechny usmířit, ale někdy je třeba přihlédnout k faktům.
- Jo. - Musíš s náma do Caba.
Ráda bych si to tam užila, vypnula a dala si tequilu.
Ale to bych musela všem kolem důvěřovat.
- Pravda. - Takže...
Nedivím se, že Bre váhá, jestli do Caba jet.
Sama jsem na vážkách.
Řeším neshody s Nicole,
do toho Marie-Lou tvrdí, že mám pořád ráda Jasona.
Je dost velká šance, že z toho bude fraška.
Když nastane stav nouze, zmizíme. Jako v letadle.
Domluvíme si heslo. Když ho řekneme, bereme roha.
- Přemýšlím. - Tequila?
Ne, to nejde. Objednáme si ji a ty se sbalíš.
Co alkohol, který nikdy nepiješ?
- Víno Oppenheim. - Víno Oppenheim.
Když řekneš „víno Oppenheim“, budu vědět.
- Máme heslo. - Platí.
Běžně ho používám jen na sadomaso.
- Ale co už. - Dobře.
Dobrý den. Máte se?
Dobrý den.
To je krása!
- Ty kráso, Emmo! - Čau!
- Objednala jsem šáňo, dámy. - To je paráda!
Ježiši.
Emma je má kámoška z mnoha důvodů.
Nosí srdce na dlani.
Ale nebudu lhát.
To, že nás na cestu letadlem nalije, se taky počítá.
- Jo! Chce to hudbu. - Chce to wi-fi.
Počkejte na západ slunce.
Máš to?
- Já to tušila. - Praskla.
Fakt sis myslela, že tvůj těžký mobil udrží plastová sklenička?
Tvoje blbost!
Vystudovala jsem ekonomii, ne fyziku.
Na rozdíl od vás piju jen jednou ročně, takže jsem hned na mol.
To říkáš pokaždý.
- V Cabu jsme už všechny byly, ne? - Já ne.
- Vážně ne? - Cože?
- Ježiši. - Ne.
- Rády budeme tvé poprvé. - Jen v Puerto Vallarta, Punta Mita...
Odpaníme tě, mrcho.
Vím, že jste se s Nicole rozkmotřily.
Co si myslíš o tom, že tam bude taky?
Jsme ubytované jinde, tak to snad bude v pohodě.
Posledně jsem se poučila.
Po Palm Springs jsem si řekla, že už nebudu v jednom domě
s nikým kromě blízkých přátel.
Jason sice pronajal obří vilu, ale radši budeme jinde.
Nechci být ubytovaná se všemi ostatními.
Připadala bych si jak zvíře v kleci.
Akorát by se to zvrtlo a někdo by skončil v mexické base.
Hodlám si hledět svého.
Chci mít od všeho klid a tečka.
V tom je ten problém.
Já až do teď nevěděla, že nebydlíme v jednom domě.
- Vážně? - Takže jsem trochu...
- Můžeš se stavit. - Jasně, ale...
- Ale... - Chápu.
Nechci pendlovat taxíkem. Je to jak žít s rozvedenými rodiči.
Jeden víkend s mámou, druhý s tátou.
Po Palm Springs rozvod vítám.
Tenhle firemní výlet nás měl stmelit, ale Chrishell a Emma se straní,
takže je předem jasné, že to nesplní účel.
Pořád říkám, že holky z O Group jsou má rodina,
protože jsem měla mizerné dětství a má opravdová rodina za moc nestojí.
Tohle je pro mě rodina.
Štve mě, že jsem to ani nevěděla.
Mrzí mě to.
Ty budeš teda jinde.
Kdo další? Ty...
Nechci trčet někde uprostřed.
Díky, že s vámi můžu letět, i když tam budeme fungovat odděleně.
- Nepůjdeme spolu ani na večeři. - Ne, večeře budou společné.
Budeme se normálně vídat.
Ale nemusíme se tam spolu v jednom kuse veselit.
Jupíjou!
Berme to pozitivně. Díky moc, Emmo.
Ženské jedou.
- Ale fakt. Válíme! - Jsme hustý. Jdeme si pro to.
- Jo. - Je to naše.
Tvrdě dřu, abych mohla opečovávat ty, na kterých mi záleží.
No nejsem prospěchářka?
Kdyby se Nicole Chrishell omluvila, mohla tu být.
- Přistáváme. - Připravit.
Jsem připravená.
Držte si kabelky.
Hurá!
Paráda.
Krása. Příjemný vzduch.
Takže jak? Kdo kam?
Uvidíme se na večeři ve vaší úžasné vile.
Díky.
- Co to jako je? - Co?
Brzy se uvidíme.
REKREAČNÍ OBJEKT
8 LOŽNIC, 9 KOUPELEN, 12 141 M2
CENA 175 000 DOLARŮ ZA TÝDEN
- Zajímá mě kancelář. - Tys ji vlastně neviděla.
- Budeš tam zítra? - Každý den.
- Mám nějakou práci. - Když nebudu s vámi, budu v kanclu.
Střídáme práci a bazén.
Super. To zní skvěle.
Není to tu zlý.
- Ne, není. - Ani trochu.
- Vítejte v Mexiku. - Dobrý den.
- Ať se vám tu líbí. - Děkuju.
Není zač.
- Jsme tady! - Alberto, krásné ďolíčky.
Gracias. Vítejte, dámy.
- Ahoj! - Holky!
- Čau. - Máte se?
Vítejte v Mexiku!
Přesně tak.
- Čau, zlato. - Ahoj, jak se máš?
- Čau. - Ahoj.
- Jak se máš? - Luxusně.
- Rád tě vidím. - Ahoj.
- Jak se máš? - Co let?
- Dobře. Co ty? - Dobrý.
- Ty jo. Vytáhli jste se. - Ve dne je to ještě lepší.
Počkej, až to uvidíš celé. Přes tři akry. Mazec. Soukromá pláž.
Nejlepší místo v Cabu, Chilano Bay?
Možná nejdražší dům tady.
- Asi za 100 milionů. - Ty jo.
- Nech toho. - Jo. Tři akry.
Ty jo, chci prohlídku.
- Pojďte k bazénu. - Máme?
Tamhle je oceán a pláž.
Nemám slov. Tenhle dům je úžasný.
Chrishell s Emmou by vyrazil dech. Asi je nahlodám, aby se k nám přidaly.
Stojí to za to.
Jasone, jsi třída.
Jak jste si užily soukromý let, ze kterého jsem byla vyškrtnuta?
- Tys byla původně pozvaná? - Myslím, že jo.
- Byla to paráda. - Jo.
Jely bychom sem tak jako tak, ale Emma nás pozvala.
Netěší mě, že tu máme barák za 100 mega, a Chrishell s Emmou se ubytovaly jinde.
Já se o tom dozvěděla až po cestě sem.
Nerada jsem mimo dění.
To mi s Noah a Brakerem nehroz.
Připravili jsme skvělou večeři.
Ráda bych s holkama popila, ale je to tu skvělý.
Věřím, že si to tu užijeme.
- To si piš. - Až sem dorazí,
chci si to stejně užít,
- tak snad to vyjde. - Přesně.
Tak se půjdeme přestrojit a pak se tu sejdeme.
- Pojďte se ubytovat. - Tak fajn.
To je mazec!
Kristova noho!
Tohle je můj... Amanza ať si nechá tamten.
- Já ti říkal, že je to tu hezký. - Cože?
Tohle je můj pokoj!
Jsem šťastná!
- Je dobrej. - Jdu se hned zout.
- Je tvůj. - Tady jsem doma.
Vidělas tu koupelnu s venkovní sprchou?
Tohle je asi nejlepší pokoj, ve kterém jsem kdy nocovala.
LOS ANGELES, KALIFORNIE
MARY A ROMAIN
- Hezký. - To teda.
Díky.
- Tady je jídelní lístek. - Děkujeme.
Konečně jsme si taky jednou vyrazili.
Jo.
Budu to brát pozitivně
a užívat si všechno, co teď můžu dělat,
- než zase otěhotním. - Jo.
Třeba botox.
- Dobře. - Nějaké to víno.
Aspoň drobná útěcha.
- Čím začneme? - Sklenkou Cinta.
- Dobře. - A žebírkem na placce.
- Já si dám kuskus a whiskey sour. - Skvěle.
- Dobrá. Děkuji. - Díky.
- Jak ti je? Dobře?
To úplně ne, ale...
Chápu.
Už je to pár dnů, co jsem po potratu šla na kyretáž.
Jsou dny, kdy jsme oba úplně v pohodě.
A dny, kdy jsem na prášky.
Romain má teď spoustu práce, takže spolu moc nejsme.
Snažím se, co to jde.
Nechci, abys byla ve stresu a říkala si, že to přece musí vyjít.
Ale já to tak vnímám.
- Chci s tebou založit rodinu. - Ne.
- A bojím se, že jsem čekala moc dlouho. - Ne.
Oba jsme chtěli počkat. Teď máme dům a víme, že to zvládneme.
Proto jsme čekali.
- Snad ne moc dlouho. - Netrap se tím.
- Miluju tě, zlato. - Já tebe taky.
- S dovolením. - Děkujeme.
- Olivy. - Díky.
- Vaše víno. - Díky.
- A whiskey sour. - Díky.
- Dobrou chuť. - Díky.
Jak to snášíš ty?
Vím, že mě podporuješ a bojíš se o mě, ale co prožíváš ty?
Říkám si, že pro tebe je to těžší, protože jsi ho nosila.
- Jo. - Tak se snažím soustředit na tebe.
Asi to svým způsobem pomáhá, protože pak nemyslím...
- Na svoje pocity? - Tolik je neřeším.
Třeba se mě to jednou doběhne.
Ale jsme tým. Když jsi v pohodě ty, já taky.
Snáším to líp, protože při mně stojíš a jsi tak hodný.
Vždycky jsem si tě vážila, ale teď ještě víc.
- S dovolením. - Díky.
A tady kuskus.
Prosím. Dobrou chuť.
- Díky. - Hezký!
Teď něco radostnějšího.
Jason mi volal, že jsou v Cabu a že za nimi mám dorazit.
A dorazíš?
Teprve se mi vyrovnávají hormony, tak nevím, jestli je to dobrý nápad.
- Jo. - Kvůli Jasonovi chci, ale...
Daří se mi všemu tomu dramatu úspěšně vyhýbat.
- Už tak toho mám dost. - Ale mohla bys přijít na jiné myšlenky.
Pročistit si hlavu.
Kdyby ses rozhodla jet, třeba bych se aspoň na den přidal.
- Máme s tím kanclem plno práce... - Uvolnil by ses?
Na den asi jo.
Určitě bych jela radši s tebou. Chci tě teď mít na blízku.
- Takže... - Díky.
Hlavně abys byla spokojená, lásko. Jsme v tom spolu.
Tak na Cabo?
Tak asi jo.
Prospěje nám to. Na zdraví.
- Miluju tě. - Pusu.
Ještě.
CABO SAN LUCAS, MEXIKO
- Moc se tu s váma bavím. - To jsme rádi.
- Ahojda. - Čau.
- Jak je, krásko?
Rád tě vidím.
- Čau. - Ahoj.
- Kost.
- Sluší! - Já vím.
- Počkáme na Chrishell a Emmu? - Snad přijdou.
- Na zdraví. Mám tě ráda. - Na zdraví. Taky.
Na zdraví, Brette.
Čau, kočky!
- Ahoj. - Ty jo!
- Čau, dámy. - Ahoj.
- Ty jo! - Sekne vám to!
- Jak se máš? - Ahoj.
- Sluší. - Díky. Tobě taky.
- Co ubytko? - Vítejte.
- Skvělý. Úžasný. - Úžasný.
- Máme lepší! - Je to dost vyrovnaný.
Mám ráda dochvilnost.
Přijít pozdě je neslušné.
Jako by tím říkaly, že jsou lepší a můžeme na ně počkat.
To se mi vůbec nelíbí.
Díky, že jste se k nám připojily.
Samosebou. To bychom si nenechaly ujít.
Ukaž mi ještě ty šaty.
- Mám vstát? - Jo.
Jsou trochu průhledné. Možná vás zajímalo...
Prostě... víte jak.
- Pro jistotu. - Zajímalo.
Emmo, měla by ses víc odvázat.
Amanzo, hezký prso.
Zvedni se trochu. Jo!
Pecka! Jo.
- Jsem víc nesvůj já, nebo Jay? - Ježiši!
Já jsem na devítce. Co ty?
Já. Rozhodně já.
Zrovna na přípitek...
- Trefný. - Pijte.
- Na zdraví! - Rádi vás tu máme.
Ahoj!
Jo!
- Hezký. - Mám se skvěle. Co vy?
- Dobře. - Děkuji moc.
- Díky. Mockrát děkuji. - Díky.
- Jdeme na to? - Jo.
- Mexickou kuchyni miluju. - Co zdejší pobočka?
- Dobrý. Jo. - Máte nové makléře?
Pár jo, ale pořád nabíráme.
Kdybyste tady na někoho narazily, dejte vědět.
Dobře.
- Budeme tu všichni? Co Mary? - Mary?
Před pár dny jsem za ní byla.
No jo vlastně.
Vzala jsem ji za Heather a Tristanem.
Je to pro ni samozřejmě těžké, ale sami ji znáte.
- Je drsná a silná. - Jo.
Jen jsem jí připomněla, že někdy může i polevit.
- Jo. - Aby taky...
- Říkala, jestli dorazí? - Jo, dorazí.
- I Romain? - Jo.
- To jsem rád.
- Budeme komplet. - Jo, všichni. Bre taky.
Chelsea, v pohodě?
- Vydržíte spolu u jednoho stolu? - Jo.
- S radostí ji přivítám. - Těší mě, že ses jí omluvila.
Vážím si každého, kdo něco takového udělá.
Jistě.
Snažím se to vykomunikovat. Manžel říká, že jsem v tom dobrá.
Řekla jsem jí, co jsem chtěla.
Jestli má nějaké dotazy, ráda jí je zodpovím.
Já jsem s ní mluvila.
- Řekni a budu mlčet. - Ať posoudí Bůh.
Můžu jen stručně?
- Prosím. - Fajn.
Nerada bych mluvila za ni,
ale myslím, že jí z tvé strany přece jen něco chybělo.
Abys řekla: „Byla jsem mrcha a omlouvám se.“
Nic víc. To by ocenila.
- Ale to jsem udělala. - Dobře.
Tak co teda chce?
Nejspíš nic. Ale já bych ráda, abyste se udobřily.
- Chceš z nás mít nejky. - Třeba to časem přijde samo.
- Nehodlám nikomu lézt do zadku. - To po tobě nechci.
Líbí se mi, že se to Chrishell snaží urovnat.
Vypadá to, že se jí to daří a všichni to berou.
Když jsem se snažila já, dopadlo to blbě.
Vysvětlím ti to, jako kdybych to vysvětlovala synovi.
- Takže... - Hej!
- Nemusíš mě shazovat. - Ne!
- Takže jako tříletému? - Jsou mu čtyři.
- Promiň. - Poslouchej.
Aby se zase něco neztratilo v překladu.
- Nemůžu. Potřebuju pauzu. - Fajn.
- Dobře. - Mám tě ráda, ale začíná se to hrotit,
tak si radši dáme oraz.
Uklidníme se. Tohle jsem fakt nechtěla.
Dobrá.
Díky.
V zájmu stmelování kolektivu bych vás dvě rád požádal, abyste tu zůstaly.
Vím, že bydlíte jinde, ale uvítám, když se k nám přidáte.
Je to skupinový výlet a bylo by to fajn.
Já tu jsem.
Snažím se.
I když jsem si musela dopravu zajistit jinak.
Užila jsem si to a jsem tady.
Musím přiznat, že tu nejsem právě kvůli tobě.
Dokážeme se vystát, ale nemusíme spolu být pod jednou střechou.
Nemusíme spolu cestovat.
Přijde mi směšné, že to říkáš, jako bys byla něco víc...
- Nevkládej mi slova do úst. - Nech mě domluvit. Díky.
Nejsem tu, abychom se neštěkaly.
Můžeme se vidět a pak se rozejít.
Chci tím jen říct, že...
Tím, že mě vyškrtneš z letadla, děláš pravý opak.
Cože? Já jsem tě vyškrtla?
Ano, můžeme být v pohodě každá jinde, chovat se profesionálně,
aby byli naše kamarádky a kolegové v klidu, ale...
Nerozumím. O čem to mluvíš?
O té cestě sem.
- Co s ní? Vymáčkni se. - Co asi?
Ty to nechápeš? Jako vážně?
Zajímá mě, co se mi snažíš říct, tak už se vymáčkni.
- Chci toho tolik? Proboha! - Ty...
- Vymáčkneš se už? - Vyškrtly jste mě z letadla.
Vůbec jsme tě nezvaly!
Zajímavý, protože mi přišly pokyny.
- Od koho? - Od Bretta.
- Brette. - Počkejte.
Emmo, původně jste byly pozvané všechny.
- A ji jste pak vyškrtly. - Hele, já měla fajn den.
Soukromým tryskáčem jsem nikdy neletěla.
Necítím, že na to mám nárok ani že to musím zažít.
Ale když mě vyčleníte, děláš tím pravý opak.
My tě nevyčlenily! Letělas se šéfama!
Ježiši. Dobře.
Nicole byla už tak v defenzivě a tohle vůbec nepomohlo.
Mrzí ji, že neletěla s námi, a já se jí nedivím.
Chrishell, děj jí už pokoj.
Když s námi chceš tak moc lítat a bydlet,
stačilo udělat jednu jedinou věc
- a omluvit se. - Jestli můžu...
- O čem to mluvíš? - Vysvětlím.
Měla jsi možnost se omluvit.
Netvrdím, že je to jen tvá vina. Chyba byla na více stranách.
Ale omluva udělá hodně.
Ona se omluvila, já se omluvil a ty jsi mohla taky.
Neznamená to, že tím schvaluješ,
jak se k tobě chovaly. Jen uznáváš, žes udělala chybu.
Byla jsem připravená se omluvit, ale tys ani neupřesnila...
Promiň. Neměla jsem říkat, že sis nechala překopat ksicht
ani že fetuješ.
- Nemusíš... - Tak mám být konkrétní?
Můžu? My víme, že nefetuješ.
- Já vím. - Víme, že jsi krásná.
- Nebyla na tom trocha pravdy... - To bych netvrdila, ale co...
- Holky. - To nic.
- Ty jo. - Mlčím.
- Nevymyslela jsem si to. - Dobrá fraška.
Vůbec se mi nelíbí to napětí mezi tebou a Chrishell.
Nelíbí se mi ani ten odstup mezi Chrishell, tebou a mnou.
Jak asi víš, viděla jsem se s Marie-Lou.
Zjevně si myslí, že k tobě něco cítím.
A to bych ráda jasně vyvrátila.
Snažím se od vás držet dál.
Chci, aby to bylo čistě pracovní a netahalo se do toho přátelství a tak.
Nebudu se stěhovat.
Klidně se k vám přidám na večeři, ale chci si od toho všeho odpočinout.
Vím, že má přítelkyně s tebou má problém.
Ale přesto jste zvané. Máme tu tříakrový pozemek...
To poslední, co chci, je být ve vile, kterou platíš.
- Co to meleš? - Nechci s tebou být spojována
jinak než pracovně.
Pozval jsi sem všechny makléřky.
Jestli je to čistě pracovní, fajn. Jinak beze mě.
Nehodlám s tím mít nic společného.
Překlad titulků: Vojtěch Tuček