- Hogy haladnak a szomszédban? - Drága a projekt, de jól.
Van ott egy vécé, amiben le lehet húzni a pénzt.
Gyakran használja.
- Nem ez a lényege az új irodának? - Kezdem én is ezt gondolni.
Várom már az új női mosdót. Biztos szuper lesz.
Most épp sminkasztalt csinálunk a női mosdóba.
Ez komoly?
És két mosdókagyló lesz. Egy a pultban, egy pedig külön.
Hogy együtt készülődhessetek.
A férfi mosdóban lesz akár egy csap is, hogy kezet tudjatok mosni, ha akartok?
- Ez nagyon jó volt. - Sziasztok!
- Szia, Chels! - Ez egy szuper nap!
Most írtunk alá... Még nagyobb csípőkörzéssel!
Sikerült a... Tippeljetek, mi!
Az, amit Chrishell két számjegyűnek hív. Ugye? Így hívod?
- Két számjegyű? - Mulholland?
- Igen! - Remek!
6 HÁLÓ - 9 FÜRDŐ - 1008 M2
Hálás vagyok, hogy Jason rám bízta ezt a házat.
Mindig magasra teszem a lécet,
de ezt a lécet most ő tette fel nekem, és milyen jól járt vele!
Két hét alatt három versenyképes ajánlatot is kaptam,
az egyik készpénzes volt, megkötések nélküli.
Szóval ki kell használnom ezt a lendületet,
hogy egy újabb, még nagyobb megbízást kapjak.
- Kongass! - Kongassak?
- Gyerünk! - Igen!
Nem kell kétszer mondanod.
- Igen! - Ez az!
- Két számjegyű, bébi! - Két számjegyű.
Oltári volt ez a kongatás!
Tipikus Chelsea-stílus: harsány, elnyújtott és idegesítő.
- Gratulálok, komolyan! - Köszi, édes!
Miért csúszott ez fel?
Ha tízmilliós házakat adok el, akkor szólni fog ez a harang!
Így fogom kongatni.
- Mi is meglengethetjük? - Biztos fel tudsz mászni.
- Én tuti. - Mi?
- Szerintem sikerülne. - Úristen!
Mássz fel!
- Mi? - Hát ez...
Úristen! Ezután én jövök!
Milyen munkahelyi balesetbiztosításunk van?
Úristen!
- Mi? Jézusom! - Ne már!
Úristen, vigyázz!
- Nem lesz baja. - Jesszus!
- Gyere! Hát ez... - Oké.
- Igen! Ez tetszik! - Úristen! Oké.
- Fel akarok mászni. - Nincs több mászás.
- Kizárt, hogy én felmásszak. - Kizárt.
- Emma, szőkébb lett a hajad. - Befestettem.
- Látom. - És lebarnultam.
- Tényleg. - Ribi.
Megdicséritek a barna bőrünket?
Ti most jöttetek vissza Cabóból. Találkoztatok ott?
- Nem. - Nem.
De visszamegyünk.
- Ja, ott leszünk. - Igen?
Lemehetünk együtt is a hétvégén.
- Tényleg? - Aha.
Ki látta az új irodát? Még senki, ugye?
Ja. Csak fotókon.
- Ez most meghívás? - Mi dolgozunk.
- Eljöhettek meglátogatni. - Ha mindenki eljön, megmutatjuk.
Körbevezetünk titeket, nézünk házakat is. Őrületes ingatlanok vannak ott.
- Oltári! - Én megyek, ha más nem jön.
Ámen.
Milyen gonosz!
Szerzek nektek szállást.
Megmutatom nektek az irodát, nézünk házakat. Muris lesz.
Az O csoportnál a közös utak,
Chrishell szavaival élve, borítékolt katasztrófák.
Milyen ott a piac?
- Lehet pénzt keresni? - Veszélyesen pörög.
Én kérem az áthelyezésemet.
- Igen, én is! - Át akarunk menni oda.
- Átmehetnénk Cabóba? - Ha tudtok ott pénzt csinálni...
Egy vagyont keresnék. Bikiniben mennék a behozásokra.
A cabói iroda honlapjára kell egy bikinis kép Emmáról.
Ahogy egy medence szélén lépked.
- Ja! - Nem.
Nem, csak te, bikiniben, egy kocsin.
- A parton! Hisz ez Cabo! - Jó.
Azt mondta, hogy kocsin!
Csak ne olyan helyen, ahol meg is halhat!
- Ez igaz. - Oké. Nem kockáztatok.
Van itt egy tízezres csekk.
- Megírjam magamnak? - A tiéd?
- Kié? - Az Maryé.
- Elviszem neki. - Jól van.
Hogy van Mary?
- Próbálja átvészelni. - Értem. És Romain?
Mindenben támogatja.
Azt mondja: „Ne stresszeld magad, nincs semmi baj.”
Szeretné gyerekkel megajándékozni Romaint,
de most már attól fél, hogy nem fog sikerülni.
- Értem. - Amanza! Maryről beszéltek?
- Igen. - Mi történt?
Elvesztette a babát. Két napja.
Istenem!
- Nem tudom, miért visel meg ennyire. - Te végig ott voltál.
Ez olyan gáz... amikor mindent beleadsz.
Hát... majd összejön. Csak nem most.
Nekem volt két vetélésem. Szörnyű trauma.
Időre van szükséged, hogy fel tudd dolgozni.
Amikor te élted át, neked is idő kellett?
Szó szerint bezárkóztam a házamba. A lányok betörtek hozzám.
Nem vettem fel a telefont, nem beszéltem senkivel.
Az egy jó barát, aki képes betörni hozzád.
Az tuti. És rá kellett jönnöm, hogy pont arra volt szükségem.
Nem tudod, hogy vészeled át.
Nehéz. Főleg, ha nagyon akartad. Nem tudom. Szomorú.
És ott a társadalmi megbélyegzés is.
A nők néha szégyenkeznek,
pedig azt kellene legkevésbé érezniük.
Nem akarjuk, hogy azt higgyék, baj van velünk,
és azon gondolkodjanak, miben hibáztunk.
Így sokan inkább hallgatnak erről.
Ez azért gyötrelmes, mert nem tudod,
képes leszel-e kihordani egy babát, amíg teherbe nem esel.
Ez persze még elég korai,
de Cabo talán jót tenne neki, elterelné a gondolatait.
Hívjátok meg! Meglátjuk, hogy mit mond.
Pár nap múlva megkérdezzük.
- Jó. - Még friss a dolog.
Jót tenne neki.
Szerintem Romainnek is szólhatnánk,
mert ilyenkor mindenki csak a nőre gondol.
- Egyetértek. - De ez Romainnek is fáj.
Próbál erős maradni Mary érdekében, remek srác, de ő is padlón van.
Gondolom.
- Meglesz az a szivárványbaba. - Igen.
HOLLYWOODI INGATLANOSOK
- A kocsihoz öltöztünk. - Csúcs!
Hahó!
Helló! Sziasztok!
Ez csodálatos!
Gyönyörű!
Már láttam fényképeken, de élőben még szebb.
- Köszi! - Chrishell vagyok.
Én Matthew, az ügynök, ő Ori, a lakberendező.
- Üdv! - Te ismered a fejlesztőt.
Igen, ismerem.
Azért jöttem el, mert láttam a képeket, és lenyűgözött a dizájn.
- Csodás! - Köszi!
Az apám hoteleket épített.
Szóval amikor tervezek, olyan tereket alkotok,
amik a luxus érzetét közvetítik.
Igen, látom is. És érzem.
A kedvencem a fő fürdőszoba.
Valószínűleg a legszebb fürdőszoba egész Los Angelesben,
elhúzható tetőablakkal, szóval őrületes.
Ez a ház szexi.
Szóljatok, ha bármi kell, és segítünk.
- Kedvesek vagytok. - Köszönjük szépen!
5 HÁLÓ - 7 FÜRDŐ - 545 M2
13 498 000 DOLLÁR - ÁR
404 940 DOLLÁR - JUTALÉK
Ez tényleg úgy néz ki, mint egy luxuskategóriás hotel bárja.
- Tetszik! Igen! - Ugye?
Ez egy hűtő? Nézd!
Ez igen!
- Úristen! Ez nagyon menő! - Nem semmi!
Abrakadabra!
- Oké, ez... - Tök jó móka.
- Látni akarom azt a fürdőt. - Oké. Menjünk!
Szentséges isten!
Nem hiszek a szememnek!
Ez nagyon szexi!
- Még kandalló is van a fürdőkád mellett? - Várjunk!
- Aha! - Hű!
- Úristen, ez oltári! - Őrület!
- Oké! - Ez valami szenzációs!
Ennél szebb fürdőt még nem láttam. Na, menjünk!
Nézzünk körül!
- Hű! Azt nézd! Szépítkezős hely. - Úristen! Ez...
Milyen finom illat van itt! Nézd csak! Ez az én méretem?
Ne! Várj!
Ezt fel kell próbálnom. Figyelj, hogy nem jönnek-e!
- Megnézem. - Jó a lábamra!
- Ne már! - Nézd, milyen cuki!
- Istenem, tényleg cuki! - Szerinted észreveszik?
- Nézzük meg a fő lakosztályt! - Oké.
Oké...
Nem egészen erre számítottam, erre a kilátásra.
Nem rossz.
- Elmegy. - Ültetnék még pár fát...
Egyetértek. Azt mondanám: „Ha megveszed, ültetek fákat.”
Faültetés? Ez nagyon menő ajánlat.
- Ben Simonsszal már eljátszottam. - Ez remek.
- Mennyibe került? - Tizenhét és fél.
Ja, már értem. Oké.
Azt mondtam, máskülönben teáscsészét kap, vagy ilyesmit...
„Íme egy ajándékcsomag az O csoport boraiból.”
Úristen! Az kész sértés lenne.
- Igen, sértés. Még egy olcsó háznál is. - Igen.
De ha már az irodáról beszélünk, érdekelne,
hogy mit gondolsz Cabóról. Mert úgy tűnik, kibékültetek.
- Beszéltetek Chelsea-vel. - Inkább ő beszélt.
- Jaj, ne! - Nem is tudom.
Nem éreztem őszintének a múltkori bocsánatkérését.
Úgy éreztem, szövetségest keres arra, hogy engem kitúrjon.
De nem talált.
És most, hogy már mindenki kedvel, próbál visszakozni.
Micsoda? Azt hittem...
Ez most meglepett, mert miután beszéltetek,
azt hittem, mindent megoldottatok,
és őszintének tűnt a bocsánatkérése.
Nem éreztem őszintének. Lehet, hogy az ő számára az volt.
Ha azt mondta volna: „Túlzásokba estem, elcsesztem.
Genyó voltam, savaztalak.
Nem tetszett a kapcsolatod, bla-bla-bla.
Csak azért vagyok jó fej, mert kollégák vagyunk.”
Ezt többre tartottam volna. Csak a lényeget, ribi!
Én is pórul jártam, mert bocsánatot kértem Nicole-tól.
És azt gondoltam, viszonozni fogja, de nem történt semmi.
Szóval csak ott állt, semmi „sajnálom”, vagy ilyesmi?
- Nem vállalta a felelősséget? - Nem.
Meg sem lep. Nem csípem.
Mondtam neki: „Csitt!”
- Igen? - A vacsorán. Nem voltál ott.
„Elég volt belőled és az áldozatmentalitásodból.
Az egész beszélgetésből.”
Aztán közbeszólt Amanza, és mondtam: „Ne, hagyj most!”
- Ki volt ez, Amanza? - Amanza.
Mert szerintem próbál békítőt játszani.
De néha nem veszi figyelembe a tényeket.
- Igen. Így van. - El kell jönnöd Cabóba.
Szeretném ott jól érezni magam.
Ellazulni, és inni egy tequilát a bárban.
De nem tudom magamat adni, mert nem bízom benne.
- Igaz. - Szóval ez...
Nem lep meg, hogy Bre vacillál Cabón,
mert igazából én is.
Van ez a balhé Nicole-lal.
Marie-Lou azzal jön, hogy még mindig akarok valamit Jasontől.
Szóval minden adott ahhoz, hogy elszabaduljanak az indulatok.
Tudod, mit? Lesz vészkijáratunk is, mint a repülőgépeken.
Mi legyen a jelszó? Amit ha kimondasz, akkor egyből lelépünk.
- Mi legyen az? - Tequila?
Az nem jó. Kimondod, és megyünk inni.
Oké, mi az az alkohol, amit sosem iszol?
- Oppenheim bor. - Oppenheim bor!
Ha azt mondod, hogy „Oppenheim bor”, tudni fogom, mi van.
- Ez lesz a jelszó. - Oké.
- Általában máshol használok menekülőszót. - Jó, oké.
Helló, hogy van?
- Hahó! - Nagyon szép!
- Úristen, Emma! - Hahó!
- Hozattam pezsgőt, lányok. - Hű, ez fantasztikus.
Úristen!
Sok oka van, hogy barátkozom Emmával.
Ő kiteszi érted a szívét-lelkét, de nem fogok hazudni,
az, hogy ő szerez magángépet, ha utazunk, elég nagy plusz.
- Kell egy kis zene! - És wifi!
Várjunk napnyugtáig!
Jó?
- Ezt előre láttam. - Eltört.
Azt hitted, hogy megtartja a telefonodat?
Ez a te hibád.
Ja, közgázból van diplomám, nem fizikából, oké?
Van, aki csak évente egyszer iszik,
és már egyetlen korty pia beüt neki.
Mindig ezt mondod, ha veled iszom.
- Mindenki járt már Cabóban, ugye? - Én még nem.
- Még nem? - Mi?
- Úristen! - Nem.
Ideje, hogy elveszítsd a Cabo-szüzességedet.
- Puerto Vallarta, Punta Mita megvolt. - Elveszíted a Cabo-szüzességedet.
Tudom, hogy Nicole-lal vannak zűrjeitek.
Milyen érzéssel tölt el, hogy Nicole is ott lesz?
Hát, ezúttal külön leszünk, szóval az biztos segít.
Múltkor már megtanultam a leckét.
Palm Springsben megfogadtam: nem leszek egy házban mindenkivel,
csak a legjobb barátaimmal.
Tudom, Jason szerzett nekünk egy villát, de lakhatunk külön.
Nem fogok másokkal együtt lakni,
mert úgy érezném magam, mint egy ketrecbe zárt állat,
és félő, hogy végül valaki egy mexikói börtönben köt ki.
Szóval nem közösködöm,
próbálok távolságot tartani, és ennyi.
Őszintén szólva én csak most tudtam meg, hogy nem egy házban leszünk.
- Nem tudtad? - Szóval most...
- Átjöhettek hozzánk. - Nyilván.
- De ez... - Értem.
Tök gáz, hogy ide-oda kocsikázzunk.
Mint egy elvált család.
Egy hétvégét itt töltesz, egyet ott.
Palm Springs után kell egy válás.
Ennek a céges útnak össze kellene hoznia minket,
de így, hogy Chrishell és Emma külön lesz, pont a lényeg vész el.
Mindig áradozom az O csoportról és a barátaimról,
mert pocsék gyerekkorom volt, pocsék fiatalkorom,
vannak gáz családtagjaim. Ez a cég jelenti számomra a családot.
Dühös vagyok, mert nem tudtam, hogy külön leszünk.
Nagyot csalódtam. Mert ti külön lesztek.
És akkor ki marad? Nyilván...
Tudod, hogy értem? Nagyon rossz középen ragadni.
Kösz, hogy együtt utazhattunk a repülőn, hogy aztán külön legyünk.
- És nem fogunk együtt vacsorázni. - De, együtt fogunk.
Igen, találkozni fogunk ezen az úton, de nem kell együtt lennünk.
- Nem kell, hogy barik legyünk, vagy mi. - Öribarik.
Koncentráljunk a pozitív dolgokra! Köszi, Emma!
Hatalmat a nőknek!
- De tényleg, hatalmat a nőknek! - Érjétek el!
- Igen. - Elérjük.
Keményen dolgozom, hogy gondoskodhassak azokról,
akik fontosak nekem. Egy felkapaszkodó eljutna idáig?
Nicole is itt lehetne, ha bocsánatot kért volna.
- Leszállunk, csajok. - Jól van.
Jövök, Cabo!
Táskákra vigyázni!
Megjöttünk!
Úgy lelazultam!
Király! Kellemes az idő.
Most mi lesz? Ki hová megy?
Jól van, találkozunk vacsora előtt, és megnézzük a villátokat.
Köszi!
- Mi a franc? Ez... - Mi?
Nemsokára megyünk hozzátok.
BÉRELHETŐ NYARALÓKOMPLEXUM
8 HÁLÓ - 9 FÜRDŐ - 1,2 HEKTÁR
HETI 175 000 DOLLÁR
- Kíváncsi vagyok az irodára. - Ó, még nem láttad?
- Ott lesztek holnap? - Mindennap.
A héten sok munkám van.
- Vagy veletek leszek, vagy az irodában. - Fürdőzünk és melózunk.
Oké. Remekül hangzik.
Ez nem is olyan rossz.
- Nem, nem az. - Egyáltalán nem.
- Isten hozta önöket Mexikóban. - Üdv!
- Üdv a Casa Cielitóban! Nincs mit. - Köszönjük!
- Megjöttünk! - Alberto! Szépek a mosolygödröcskéi!
Gracias! Üdvözlöm a hölgyeket!
- Helló! - Hahó!
- Helló! - Mizujs?
- Itt vagyunk Mexikóban! - Úgy bizony!
- Szia, szívem! - Szia, hogy vagy?
- Szia! - Szia!
- Hogy vagy? - Ez gyönyörű!
- Örülök neked! - Szia!
- Hogy vagy? - Jól telt az út?
- Jól vagyok. Te? - Én is.
- Kitettetek magatokért. - Nézzétek csak meg nappal!
Nézzétek meg az egészet! Több mint egy hektár, őrület.
- Magánstrand. - A legjobb hely Cabóban, a Chileno Bayen?
Ez talán a legdrágább ház Cabóban.
- Százmillió dollárt ér. - Hű!
- Nem mondod! - De, 1,2 hektár.
Úristen! Fel akarom fedezni.
- Kezdd a medencével! - Jó.
- Az ott az óceán, a part. - Jason, elállt a szavam.
Gyakran látok szép házakat, de ez egy csoda.
Ha Chrishell és Emma látná ezt a házat, leesne az álluk.
Nagy a kísértés, hogy végig a házban maradjak. Ennyire szuper.
Jason, ez tökéletes választás.
Na és milyen volt a flancos magángép, amire visszamondták a meghívásomat?
Várjunk, visszamondták?
- Igen. - Azt hittem, nem hívtak meg.
- Fantasztikus volt. - Igen.
Így is, úgy is eljöttünk volna, de Emma szerzett egy gépet.
Nem örülök, hogy itt van egy méregdrága nyaraló,
és Chrishellék máshol fognak lakni.
Én nem tudtam róla, hogy bárki is különcködni fog,
amíg fel nem szálltunk.
Nem jó dolog középen állni az O csoportban.
Noah és Braker sem okoz ennyi stresszt.
Pompás vacsorát szerveztünk.
Szeretnék iszogatni a barátnőimmel, de jó itt lenni.
Csodás ez a hely, és jól fogunk mulatni.
- Úgy van! - Akkor is maradjon így, ha ők megjönnek!
- Remélem, így lesz. - Igen.
Öltözzünk át, és találkozzunk itt!
- Igen, válasszunk szobát! - Jól van.
Ez olyan szuper!
Úristen!
Hát ez... Mi? Lehet Amanzáé a másik szoba.
- Mondtam, hogy szép. - Istenem!
Ez az én szobám!
Boldog vagyok!
- Tényleg jó szoba. - Le is veszem a cipőmet.
- Foglald le! - Megjelölöm a szobát!
Láttad a fürdőszobát, a kültéri zuhannyal?
Lehet, hogy ez a legjobb szoba, amiben valaha is aludtam.
LOS ANGELES, KALIFORNIA ÁLLAM
MARY ÉS ROMAIN
- Jól néz ki. - Aha.
Köszönjük!
- Parancsoljanak, az étlap. - Köszönjük!
- Rég nem voltunk így kettesben. - Igen.
Próbálok pozitív maradni,
és azokra a dolgokra koncentrálni, amiket most megtehetek.
- Amíg újra teherbe nem esek. - Igen.
Botoxoltatok.
- Oké. - Borozgatok.
Tudod, öröm az ürömben.
- Mit hozhatok önöknek? - Egy pohár Cintát.
- Oké. - És egy húsos lepényt.
- Én kuszkuszt és egy Whiskey Sourt kérek. - Remek.
- Jól van. Köszönöm. - Köszönöm!
- Köszönjük! - Hogy vagy? Minden oké?
- Hát, nem, de... - Aha.
Pár nap telt el azóta, hogy nőgyógyászati küretet végeztek
a vetélésem után, és egyes napokon jobban vagyok,
más napokon viszont...
teljesen szétesek.
Romain olyan sokat dolgozik, hogy alig van időnk egymásra,
szóval... megteszem, amit tudok.
Nem szeretnélek frusztrálni,
hogy muszáj sikerülnie, vagy ilyesmi.
Én úgy vagyok vele, hogy muszáj.
- Mert szeretném, ha apa lehetnél... - Nem.
És félek, hogy túl sokáig vártam, hogy minden tökéletes legyen.
Mindketten várni akartunk, és most már van házunk,
megvan mindenünk, és sikerülni fog. Pont ezért vártunk eddig.
- Remélem, nem késtünk el. - Ne aggódj!
- Szeretlek, kicsim. - Én is téged.
- Elnézést! Marinált olívabogyó. - Köszönjük!
- A bor. - Köszönöm!
- És a Whiskey Sour. - Köszönöm!
- Egészségükre! - Köszönjük!
És mondd, te mit érzel? Mert mindvégig támogattál engem,
gondoskodtál rólam, de neked is vannak érzéseid.
Mindig is úgy gondoltam,
hogy ez téged jobban megráz, mert veled történt.
- Igen. - Szóval próbálok rád koncentrálni.
És nem tudom, hogy segít-e, mert akkor nem...
- Nem gondolsz magadra. - Nem annyit.
Bár nem tudom, hogy később visszaüt-e ez még.
De egy csapat vagyunk, szóval ha te jól vagy, én is.
Nagyon sokat segít az... hogy ilyen megértő és kedves vagy,
és már eddig is nagyra tartottalak, de most már még inkább.
- Elnézést! - Köszönjük.
És itt van a kuszkusz is.
Parancsoljon! Egészségére!
- Köszönöm! - Hű!
Kissé vidámabb téma: hívott Jason, lent vannak Cabóban.
- Mondta, hogy lemehetnék. - És mit gondolsz?
A hormonjaimmal... most próbálnék helyrerázódni.
Úgy voltam: „Ez nem biztos, hogy jó ötlet.”
- Aha. - Szeretnék ott lenni, de...
Kimaradtam abból a civakodásból. Nem folytam bele.
Így is elég bajom van.
De igazából szerintem jót tenne neked, ha kikapcsolódnál,
és elterelnéd a gondolataidat.
Ha úgy döntesz, hogy elmész,
talán én is oda tudok menni egy napra.
- Rengeteget dolgozunk az új irodán... - El tudnál szabadulni?
Egy napra biztos.
Ha tudnál jönni, szívesebben mennék.
Mert most szeretnék a közeledben lenni.
- Tudod... - Köszi.
Ahogy mondtam, az lesz, amire vágysz.
Mindig összetartunk, szóval...
Akkor igyunk Cabóra?
- Igen, igyunk Cabóra! - Jót fog tenni nekünk. Csirió!
- Szeretlek. - Gyere ide!
Még!
CABO SAN LUCAS, MEXIKÓ
- Nagyon jó volt veletek. - Igen, az volt.
- Helló, édes! - Hahó!
- Szia! - Szia, hogy vagy?
Jó látni téged.
- Szia! - Helló!
- Szépség!
- Nagyon csinos vagy! - Tudom.
- Megvárjuk Chrishelléket? - Már ha jönnek.
- Csirió! Szeretlek! - Csirió! Én is téged.
Egészségedre, Brett!
Helló, csinikéim!
- Helló! - Hűha!
- Sziasztok! - Helló!
- A mindenit! - Gyönyörűek vagytok!
- Hogy vagy, édes? - Szia, szívem!
- Szépek vagytok! - Ti is.
- A kecó? - Jó, hogy jöttetek.
- Nagyon szép. Bámulatos. - Szuper.
- Biztos nem ilyen. - Hát, majdnem.
Én mindig odafigyelek a pontosságra.
Tiszteletlenség elkésni valahonnan.
Azt jelzi, hogy...
„Mi jobbak vagyunk, mint ti, késhetünk.”
És én nem szeretem ezt a hozzáállást.
Köszi, hogy ideértetek a vacsira.
Ne viccelj! Ki nem hagytuk volna.
- Mutasd meg újra a ruhádat! - Álljak fel?
Eléggé áttetsző.
Csak ha nem vettétek volna észre.
Igen, eléggé... tudjátok...
- Megmutatom. - Észrevettük, édes.
Nem kéne ilyen visszafogottnak lenned.
Amanza, szép a cicivillantásod.
Állj fel egy kicsit! Igen!
Igen, ez ütős, szivi!
Jay is kellemetlenül érzi magát, mint én?
- Én kilences szinten vagyok, és te? - Igen, én is valahol ott.
Emeljük poharunkat!
- Touché! - Igyunk!
- Csirió! - Jó, hogy itt vagytok.
Helló!
Igen!
- Ez igen! - Csodásan vagyunk, és ti?
- Remek! - Köszönöm.
- Nagyon szépen köszönöm. - Köszönöm.
- Készen álltok? - Igen.
- Jó a mexikói kaja. - Hogy megy a cabói irodának?
Nagyon jól.
- Igen. - Van új ügynök?
Van néhány. És még keresünk újakat.
Szóval ha ismertek valakit, akkor szóljatok!
Oké.
- Mindenki lejön? Mary hogy van? - Mary?
- Múltkor elég sok időt töltöttünk együtt. - Ó, tényleg.
Maryvel mentem el meglátogatni Heathert és Tristant.
Nagyon nehéz időszakot él most meg,
de ismeritek Maryt.
- Nagyon erős, kitartó lány. - Igen.
Szóval emlékeztettem, hogy nem muszáj annak lennie.
- Igen. - Tudjátok...
- Nem mondta, hogy lejön-e? - De, lejön.
- Romain? - Ő is.
- Igen. - Bíztam benne.
- Jön az egész csapat. - Igen, mindenki. Bre is.
Chels, hogy vagytok?
- Meglennétek egy társaságban, ugye? - Persze.
- Ha meglátnám, kedvesen köszönteném. - Azt, hogy bocsánatot kértél tőle.
Felelősséget vállaltál, azt igen nagyra tartom.
- Így van. - Alap.
Próbálok kommunikálni.
A férjem azt mondja, hogy ez a legjobb képességem.
Elmondtam mindent, amit akartam.
Ha van valami kérdése, nyugodtan felteheti, és megbeszéljük.
Én meg Brevel beszéltem.
- Befoghatom, ha akarjátok. - Hagyjuk Istenre!
De hadd mondjak valamit!
- Mondd! - Oké.
Nem akarok a nevében beszélni, csak annyit mondok,
hogy azt hiszem, elmaradt egy fontos dolog,
az, hogy: „Hé, genyó voltam, és sajnálom.”
Ennyi. Ezt nagyra értékelné.
- De én ezt megtettem. - Oké.
Szóval mit akar?
Szerintem nem akar semmit,
de én úgy gondolom, hogy jobb lenne a béke.
- Ha barátok lennénk. - Talán megtörténik magától.
Talán, de nem akarok ezért senkinek sem benyalni.
Úristen! Nem is ezt kérem.
Tetszik, hogy Chrishell próbál hidat építeni,
úgy tűnik, hogy működik, és mindenki elfogadja,
de én is ugyanezt akartam, és teljesen más volt a fogadtatása.
Hadd magyarázzam el! Úgy, ahogy a fiammal is beszélek.
- Szóval... - Hé!
- Ez elég lealacsonyító. - Nem! Mert...
- Mint egy háromévessel? - Négyéves, de mindegy.
- Ó, bocsi! - Elmagyarázom.
Elmagyarázom, mert úgy érzem, hogy elveszett a lényeg.
Nem hallgatom meg.
- Oké. - Elég volt.
- Oké. - Szeretlek.
De kezdenek elszabadulni az indulatok. Tartsunk egy kis szünetet!
Nyugodjunk meg! Mert nem civakodni jöttünk.
- Jogos. - Köszönöm.
Ha már szóba került, hogy mindannyian eljöttünk ide,
értékeltem volna, ha ti is velünk lesztek, de külön házba mentetek.
Jó lett volna, ha mindannyian együtt lakunk,
hiszen ez egy közös kirándulás, és így lett volna rendjén.
Én itt vagyok.
Rajtam nem múlott, annak ellenére, hogy máshogy kellett lejutnom.
Mindent megtettem. És itt vagyok.
Én pont azért nem vagyok itt, mert te itt vagy.
Lehetünk egy teremben, de nem kell egy házban laknunk.
Nem kell együtt utaznunk.
Most arra célzol, hogy te különb vagy nálunk,
de ez nevetséges, mert...
- Ne adj szavakat a számba! - Hadd fejezzem be! Köszönöm!
Azért lakom máshol, hogy kulturáltak maradhassunk.
Összejövünk a programokon, aztán szétválunk.
Én csak azt mondom, tudod, hogy...
Azzal, ha valakinek visszamondjuk a meghívását, csak rontunk a helyzeten.
Miről beszélsz? Ki mit mondott vissza?
Érezhetnénk jól magunkat,
bárhol is lakunk, viselkedhetnénk normálisan,
úgy, hogy a barátaink és a kollégáink is jól érzik magukat...
Térj a tárgyra! Mit akarsz mondani?
Az ideutazásról beszélek.
- Konkrétan? Térj a tárgyra! - A tárgyra? Hát...
Te még mindig nem érted? Tényleg?
Próbálom megérteni, hogy mi a bajod. Kérlek, mondd el!
- Kimondanád már? Jézus Mária! - Te...
- Elmondod végre? - Visszamondták a meghívásomat a gépre.
Sosem hívtak meg a gépre.
Ez érdekes, mert megvolt minden részlet. Elküldték nekem.
- Ki küldte el? - Brett.
- Brett! Ez komoly? - Várjatok! Nyugalom!
Mindenki megkapta a gép útitervét. Ez tény. De az ő meghívását visszamondták.
Tök jól voltam ma.
Még életemben nem ültem magángépen.
Nem érzem, hogy ez nekem járna,
hogy így kellene utaznom.
Azt mondom, hogy a kiközösítés ellenkező hatást ér el.
Nem közösítettünk ki, a főnökökkel utaztál.
Úristen! Oké.
Nicole már fel is húzta magát, és ez nem túl jó.
Megsértődött, mert visszamondták a meghívását, és meg is értem.
Chrishell, hagyd békén szegény lányt!
Nicole, ahhoz, hogy magángépen repülj, és hogy mindannyian együtt legyünk,
egyetlen apró dolog kellett volna.
- Az, hogy bocsánatot kérsz. - Közbeszólnék.
- Miről beszélsz? - Megmagyarázom.
Volt lehetőséged bocsánatot kérni.
Ez most nem hibáztatás,
szerintem mindannyian felelősek vagyunk a helyzetért,
de szerintem már nagyon ideje lenne, hogy te is bocsánatot kérj.
Chrishell megtette, én is, és jó lenne, ha tőled is hallhatnánk.
Ez nem jelentené azt, hogy felmented őket az alól,
ahogy veled bántak. Azt jelenti, hogy te is hibáztál.
Én is készen álltam a bocsánatkérésre, de nem konkretizáltál semmit...
Oké, sajnálom, hogy azt mondtam, átműttetted az arcodat,
és hogy drogozol.
- Nem kell... - Akarsz konkrétumot vagy nem?
Várjatok! Tudjuk, hogy nem drogozol.
- Tudjuk, hogy szép vagy. - Igen.
- Nem volt igazságalapja a... - Volt igazságalapja, de mindegy.
- Hé! - Mindegy.
- Oké. - Meg se szólalok.
- Nem csak kitaláltam. - Ez is elszaródott.
Őszinte leszek, nem tetszik ez a törésvonal
közted és Chrishell között.
Ahogy annak sem örülök, hogy távolságot tartotok tőlem.
Ezt biztos tudod, de leültem beszélgetni Marie-Lou-val.
Azt hiszi, más áll a háttérben, és szeretném világossá tenni, hogy nem.
Szóval próbálok minél nagyobb távolságot tartani tőletek.
Hogy ez szakmai dolog maradhasson. Ne vegyítsük barátsággal vagy mással!
Tartsunk távolságot! Leülök veletek vacsorázni,
de egy kicsit hátrébb lépek ettől.
Tudom, hogy van ez a probléma a barátnőmmel,
de ti is meg vagytok hívva erre a hatalmas birtokra...
Most az hiányzik a legkevésbé, hogy a te villádban lakjak.
- Miről beszélsz? - A kapcsolatunk kizárólag szakmai lesz.
A többi ügynököt is elhívtad ide.
Szóval ez egy szakmai dolog. Oké. De ennél több nekem nem kell.
Egyáltalán nincs rá szükségem.
A feliratot fordította: Petőcz István