- Hvordan går det med det nye kontoret? - Dyrt, men jo da.
Det er et toalett der man kan skylle ned penger i.
Han elsker det.
- Er ikke det greia med det nye kontoret? - Det virker sånn.
Jeg gleder meg til å se dametoalettet. Høres gøyalt ut.
Vi holder på å bygge en sminkebenk på dametoalettet.
Tuller du?
Og det blir to håndvasker. Én i avlukket og én separat.
Så dere kan gjøre dere klare...
Har dere satt inn en vask på guttedoen, sånn i tilfelle dere vasker hendene?
- Den var god. - Hei, folkens.
- Hei, Chels. - Det er en god dag i dag!
Jeg avsluttet nettopp... Vent, mer hofte.
Jeg...
Jeg åpnet nettopp... Gjett hva!
Det Chrishell kaller tosifret. Har jeg rett? Tosifret?
- Tosifret? - På Mulholland?
- Ja! - Ja!
6 SOVEROM - 9 BAD - 1007 KVADRATMETER
Jeg er glad Jason ga meg dette store oppdraget.
Jeg legger alltid lista høyt,
men denne gangen la Jason lista for meg, og det ga resultat.
På to uker fikk jeg tre konkurransedyktige bud,
hvorav ett var kontant og uten betingelser.
Nå må jeg bare opprettholde fremdriften med et like stort eller større oppdrag.
- Ring i bjella! - Skal jeg?
- Ja! - Du trenger ikke be meg to ganger.
- Ja! - Ja!
- Tosifret, baby! - Tosifret!
For en fantastisk bjelleringing!
I typisk Chelsea-stil. Veldig høylytt, langvarig og irriterende.
- Gratulerer. - Takk, elskling.
Hvorfor går den ikke opp?
Ikke bli vant til at jeg selger hus til ti millioner, for bjella vil ringe mye.
Jeg vil huske i den.
- Jason, kan vi huske på bjella? - Klatre opp tauet om du vil.
Det klarer jeg nok.
- Ja, det gjør du nok. - Herregud!
Vent. Klatre opp!
- Hva? - Hæ?
Herregud, jeg vil også.
Hva dekker forsikringen til kontoret?
- Herregud! - Hæ? Herregud!
Herregud, vær forsiktig!
- Han klarer seg. - Herregud!
- Jeg vil også! - Herregud. Ok.
- Jeg vil også klatre! - Ikke mer klatring.
- Jeg nekter å gjøre det. - Aldri.
- Emma, håret ditt ser blondere ut. - Jeg bleket det!
- Og jeg har Cabo-brunfarge. - Ja, det har du!
Hva med Cabo-brunfargen vår?
Dere var alle i Cabo. Traff dere hverandre?
- Nei. - Niks.
- Vi reiser til Cabo igjen snart. - Jaså?
Om dere vil komme ned i helgen.
- Sier du det? - Ja.
- Ingen av dere har sett det nye kontoret. - Bare på bilder.
- Inviterer dere oss? - Vi skal jobbe.
Kom og besøk oss.
Vi viser dere gjerne det, og vi kan vise dere noen eiendommer også.
Noen vanvittige eiendommer.
- Kult! - Jeg drar hvis ingen andre drar.
Amen.
Så slemt.
Jeg kan sørge for et sted å bo.
Dere får se det nye kontoret og et par hus. Det blir moro.
Gruppeturer her i O-gruppen
pleier å være, som Chrishell sier, containerbranner.
- Hvordan er markedet der nede? - Det er brennhett.
Jeg vil overføres.
- Jeg også! - Vi vil gjerne overføres.
- Kan vi overføres til Cabo? - Hvis dere tjener penger der...
Jeg kommer til å tjene en drøss! Gjør visningen i bikini.
Kan hovedsiden til Cabo-kontoret være Emma i bikini?
- På kanten av et evighetsbasseng. - Nei.
Bare du i bikini, på et bilpanser.
- På en strand. Det er Cabo! - Greit.
"På en bil."
- Men ikke på kanten av noe du kan dø av. - Greit. Det gjør jeg ikke for dere.
Det er en sjekk på 10 000 dollar her. Kan jeg signere den selv?
- Til deg? - Den er til Mary.
- Jeg gir henne den. - Ok.
- Hvordan har Mary det? - Hun prøver å være sterk.
Hva med Romain?
Han er veldig støttende.
"Ikke legg så mye press på deg selv. Det er greit."
For en del av henne vil gi ham et barn, og nå er hun redd, for de vet ikke.
- Ja. - Amanza, snakker dere om Mary?
- Ja. - Hva skjer?
Hun mistet barnet. For to dager siden.
Herregud.
- Jeg vet ikke hvorfor jeg blir opprørt. - Du er jo... Det er tøft.
Det er skikkelig kjipt når du er oppi det.
Det kommer til å skje. Bare ikke akkurat nå.
Jeg har hatt to spontanaborter. Det er veldig traumatisk.
Du trenger litt tid til å bearbeide det.
Da det skjedde med deg, trengte du tid etterpå?
Jeg låste meg inne. Jentene brøt seg inn hos meg.
Jeg tok ikke telefonen, nektet å snakke med noen.
Du er en god venn når du bryter deg inn.
Absolutt. Og jeg trengte det mer enn jeg forsto selv.
Men man vet ikke hvordan man kommer seg gjennom det.
Det er tøft. Særlig når du virkelig ønsker det.
Ja. Det er trist.
I tillegg har du det sosiale stigmaet.
Kvinner kan føle skam, selv om det er det siste de burde føle.
Du er redd folk tror at det er noe galt med deg.
"Hva gjorde du galt, hva skjedde?"
Så mange holder det for seg selv.
Ja, og det verste er at du ikke vet om du er i stand til
å fullbyrde et svangerskap før du faktisk er gravid.
Jeg vet det er tidlig,
men Cabo ville vært bra for henne, avlede tankene hennes.
Kan dere ikke spørre om hun har lyst?
Vi spør henne om et par dager.
- Det er ferskt. - Hun ville ha godt av det.
Og ta kontakt med Romain også, for alle tenker alltid på kvinnen.
- Du har helt rett. - Men Romain har det også vondt.
Han prøver å være sterk for Mary, og han er fantastisk.
- Men han er knust. - Det ser jeg for meg.
- De vil få regnbuebarnet sitt. - Ja.
- Vi matcher bilen. - Jeg elsker det!
- Hallo! - Hei. Velkommen.
For et sted!
Helt nydelig!
Det er enda flottere i virkeligheten enn på bildene.
- Takk. - Jeg er Chrishell.
Jeg er Matthew, megler, og Ori er designeren.
- Velkommen. - Bre, du kjenner byggherren.
Jeg ble med fordi jeg så bildene, og boligdesignet er vanvittig.
- Fantastisk. - Faren min designet hoteller.
Så når jeg designer, prøver jeg alltid å skape rom
som omgir deg med pur luksus.
Åpenbart. Det var inntrykket mitt.
Min favoritt er hovedbadet.
Det må være det vakreste badet i Los Angeles,
med uttrekkbart takvindu. Ganske utrolig.
- Dette huset er sexy. - Bare si ifra om dere lurer på noe.
- Supert! Takk. - Tusen takk!
5 SOVEROM - 7 BAD - 545 KVADRATMETER
PRISANTYDNING
PROVISJON
Dette ser ut som en luksuriøs bar du går på når du er på hotell.
- Jeg liker den! Ja. - Ikke sant?
Er dette kjøleskapet? Se her.
Jøss, så flott.
- Herregud, så kult! - Veldig flott.
Abrakadabra.
- Ok, nei, dette er... - Så gøy!
- Jeg vil se på badet. - Ok. La oss se.
Kjære vene!
Tuller du?
- Dette er sexy. - Har de en peis ved badekaret på badet?
Vent.
- Ja. Jepp! - Hei!
- Herregud, så utrolig kult. - Herregud.
- Ok! - Dette er helt rått.
Dette er det fineste badet jeg har sett. Videre!
Ok, la oss se.
- Vel... Å, se, der er glamstasjonen min. - Herregud, du bare...
Det lukter fantastisk her. Der, ja.
Er dette min størrelse?
Stans. Vent.
Herregud, jeg vil prøve dem på. Pass på at de ikke kommer.
- Få se. - Herregud, de passer!
- Gi deg. - Se så fine de er!
- Herregud, så fine. - Tror du de vil merke det?
- La oss se på hovedsoverommet. - Ålreit.
Åh, ok.
Det er ikke som forventet. Denne utsikten...
Utsikten er fin.
- Jeg ville satt inn flere trær, men... - Ja, enig.
Jeg kan sette inn trær om noen vil kjøpe det.
Trær? Det er en dødsbra avtale.
- Jeg gjorde det med Ben Simmons. - Veldig kult.
- Hva er prisantydningen? - 17,5.
Ok. Ja, tenkte meg det.
Ellers hadde de fått en tekopp eller noe.
"En vinkurv fra Oppenheim-gruppen."
Herregud. Det ville vært respektløst.
Ja, det ville vært respektløst, selv for et rimeligere hus.
Men apropos kontoret, så ville jeg bare høre med deg
hva du tenker om Cabo, for det virker som om ting er i orden?
Chelsea sa at dere snakket?
Chelsea snakket.
- Å nei... - Jeg vet ikke.
Jeg tror ikke det var en ektefølt unnskyldning.
Jeg føler at hun prøvde å skape en allianse for å mislike meg.
Det klarte hun ikke,
og nå som alle faktisk liker meg, ror hun febrilsk bakover.
Hva? Jeg var så...
Altså, da jeg snakket med henne,
sa hun at dere hadde funnet ut av det, og at hun hadde bedt om unnskyldning.
Det føltes ikke som en unnskyldning. Kanskje for Chelsea.
Helt ut av det blå sier hun: "Jeg gikk for langt,
jeg snakket dritt om familien din, jeg liker ikke forholdet deres, bla-bla.
Og jeg vil gå overens fordi vi jobber sammen."
Jeg har mye mer respekt for det. Gi meg et sammendrag.
Jeg får også lite tilbake. Jeg ba Nicole om unnskyldning.
Jeg antok at hun ville gjøre det samme, men det gjorde hun ikke.
Så hun bare stirret på deg? Ikke noe "Jeg beklager også"?
- Hun tok ikke noe ansvar? - Nei.
Typisk. Jeg liker henne ikke. Jeg hysjet på henne i middagen.
- Gjorde du? - Å ja, du var ikke der.
Jeg sa: "Jeg er lei av offermentaliteten din.
Jeg gidder ikke høre mer."
Og så kastet Amanza seg på også. "Nei, du tar feil."
- Hvem gjorde det? Amanza? - Amanza.
Hun alltid prøver å leke fredsmekler, men iblant så taler fakta tydelig.
- Ikke sant? - Du er nødt til å bli med til Cabo.
Og jeg vil more meg i Cabo. Jeg vil slå meg løs og drikke tequila.
Men jeg slapper ikke av rundt folk jeg ikke stoler på.
- Sant. - Så det er...
Jeg forstår at Bre er skeptisk til å reise til Cabo, for det er jeg også.
Jeg har et pågående drama med Nicole,
og Marie-Lou som tror at jeg fortsatt har følelser for Jason.
Så det kan gå skikkelig til helvete.
Vi kan ha en nødutgang, som nødutgangene i et fly.
Hva er kodeordet?
Om noen sier kodeordet, så stikker vi, ingen spørsmål.
- Hvilket ord? - Tequila?
Det går ikke. Vi sier "tequila", og du bare "adjø!".
Ok, hvilken alkohol ville du aldri ha drukket?
- Oppenheim-vin. - Oppenheim-vin!
Hvis du sier "Oppenheim-vin", vet vi hva du mener.
- Det er kodeordet. - Avtale.
Vanligvis bruker jeg bare kodeord i et rødt rom, men greit.
- Hei, hvordan går det? - Hallo.
Så koselig!
- Du store, Emma! - Hei!
- Jeg har med champagne, damer. - Ja, dette er fantastisk!
Herregud!
Jeg er venn med Emma av mange grunner.
Hun gir deg hjertet sitt på et fat, men jeg skal ikke lyve,
privatflyet hennes når vi reiser, er også en stor bonus.
- Ja! Vi trenger musikk. - Vi trenger Wi-fi.
Vi venter til solnedgang.
Bra?
- Jeg visste det. - Chelsea!
Trodde du virkelig at den tunge telefonen kunne lene seg på plast?
Ja, det var din feil.
Jeg studerte økonomi, ikke fysikk, ok?
Noen av oss drikker bare én gang i året, og da blir vi brisne av én slurk.
Det sier du hver gang vi drikker.
- Alle har vært i Cabo, ikke sant? - Ikke jeg.
- Har du ikke? - Hva?
- Herregud! - Nei.
Da er det på tide. Cabo-møydommen din!
- Puerto Vallarta, Punta Mita, ikke Cabo. - Vi tar Cabo-møydommen din.
Jeg vet at du og Nicole har hatt problemer.
Hva tenker du om en ny tur med Nicole?
Vi bor separat denne gangen, jeg tror det hjelper.
Jeg lærte en lekse sist.
Da vi var i Palm Springs, tenkte jeg "aldri dele hus igjen",
med mindre det er nære venner.
Kult av Jason å leie et eget hus, men vi kan bo et annet sted.
Jeg nekter å dele hus med hele gjengen, for du føler deg som et dyr i bur,
og til slutt vil noen ende opp i et meksikansk fengsel.
Så jeg skal bo alene.
Jeg verner om grensene mine. Det er alt.
Men her er greia.
Jeg visste ikke før i dag at ikke alle skulle bo i samme hus.
- Ikke? - Så nå er jeg bare...
- Du er mer enn velkommen hos oss. - Ja, selvsagt, men...
Skal jeg ta en Uber fram og tilbake, da?
Det er som en skilsmissefamilie. Én helg med mamma og én med pappa.
Etter Palm Springs trengte jeg skilsmisse.
Firmaturen skal liksom samle oss,
men når Chrishell og Emma skal bo alene, så er allerede poenget borte.
Jeg snakker om at O-gruppen er familien min,
for jeg hadde en bedriten barndom, jeg har noen bedritne familiemedlemmer.
Jeg ser på dem som familie.
Jeg er sint fordi jeg ikke visste at dere bor alene.
Det er skuffende.
For dere skal bo for dere selv. Hvem andre blir...
Skjønner dere? Det er noe dritt å være i midten.
Takk for at jeg fikk bli med på flyet dit vi ikke skal bo sammen.
- Og ikke spise middag sammen. - Jo, vi skal spise middag sammen.
Ja, vi skal være sammen på turen,
men vi trenger ikke å sitte sammen og henge sammen hele tiden.
Kiki-lala.
Ja, vi fokuserer på det positive. Tusen takk, Emma.
Sterke kvinner!
- Sterke kvinner. - Sjefsdamer. Ta det dere vil ha.
Dette er det vi vil ha.
Jeg jobber hardt for å ta vare på de jeg elsker
og bryr meg om, så... Tilhører dette flyet en sosial klatrer?
Om Nicole hadde beklaget til Chrishell, hadde hun vært her.
- Nå lander vi. - Sett i gang.
Jeg er Cabo-klar.
Hold på Chanelen!
Vi er framme!
Skikkelig chill.
Så fint! Luften er deilig.
Hvem kjører hvor?
Vi møtes til middag senere i den fantastiske villaen deres.
INTERNASJONAL FLYPLASS
Takk.
- Hva i helvete? Hva er... - Hva da?
Vi ses veldig snart.
FERIELEILIGHETER
8 SOVEROM - 9 BAD - 12 000 KVADRATMETER
175 000 DOLLAR PER UKE
- Spent på det nye kontoret. - Ja, du har ikke sett det.
Skal dere være der i morgen? For jeg har mye å gjøre denne uka.
Når jeg ikke er med dere, er jeg der.
- Vi bare jobber og hopper i bassenget. - Høres nydelig ut.
Dette er ikke så verst.
- Niks. - Ikke i det hele tatt.
- Velkommen til Mexico. - Hei, står til?
- Velkommen til Casa Cielito. - Takk.
- Her er vi! - Hei, Alberto! Fine smilehull.
Gracias . Velkommen, señoritas.
- Hei! - Damer!
- Hei! - Står til?
- Velkommen til Mexico! - Det stemmer.
- Hei, kjære! - Hvordan går det, vennen?
- Hei! - Hei!
- Står til? - Luksuriøst.
- Godt å se deg. - Hei.
- Hvordan går det? - Alt bra?
- Bara bra, og med deg? - Bra.
- Jøss. Dere har ikke spart på noe. - Bare vent til i morgen.
Vent til du ser hele eiendommen. Helt sprøtt.
- Privat strand. - Det beste stedet å bo i Cabo?
Dette kan være det dyreste huset i Cabo. Det er verdt 100 millioner dollar.
- Du tuller! - Over én hektar.
- Herregud. Jeg vil utforske. - Bli med til bassenget.
- Dette er bare hav. Bare strand. - Jeg finner ikke ord.
Jeg ser vakre hus hver dag. Dette er utrolig.
Chrishell og Emma ville elske dette huset.
Jeg skal friste dem til å bo i huset. Det er virkelig helt makeløst.
Kokkekyss, Jason.
Hvordan var privatflyet som jeg ble av-invitert fra?
Ble du invitert, så av-invitert? Jeg trodde du ikke var invitert.
- Det var en fornøyelse. - Det var det.
Vi ville kommet uansett, men Emma inviterte oss med på flyet.
Jeg liker ikke at vi har et hus til 100 millioner,
og så bor Chrishell og Emma et annet sted.
Jeg visste ikke at noen skulle bo et annet sted før vi var på flyet.
Det er kleint å være i midten i Oppenheim-gruppen.
Noah og Braker gir meg mindre stress.
Vel, vi har ordnet en fin middag.
Jeg vil drikke med jentene, men det er fint å være her.
- Stedet er utrolig. Vi vil more oss. - Ja.
Og når de kommer, vil jeg fortsette å more meg.
- Det håper jeg er mulig. - Ja.
La oss skifte og ordne oss, så møtes vi her senere.
- La oss gå og velge rom. - Greit.
Dette er så kult!
Herregud!
Dette er mitt! Hæ? Amanza kan ta det jævla rommet!
Jeg sa jo at dette stedet er fint.
Dette er rommet mitt!
Jeg er så glad!
- Dette er fint. - Jeg tar av meg skoene.
- Legg krav på det. - Krysset markerer.
Har du sett badet med utendørs dusj?
Dette er kanskje det beste rommet jeg noensinne har bodd i.
CALIFORNIA
- Så fint. - Ja.
Takk.
- Jeg gir dere et øyeblikk med menyen. - Takk.
Det er vår første kveld ute på lenge.
Ja.
Jeg skal fortsette å se positivt på det, og bare...
Alle tingene jeg kan gjøre fram til vi blir gravid igjen.
Ta litt Botox.
- Ok. - Drikke vin.
Jeg prøver å se det positive.
- Hva vil dere begynne med? - Et glass vin og short ribs på brød.
- Jeg tar couscousen og en whisky sour. - Den er god.
- Høres bra ut. Takk. - Takk.
- Men hvordan føler du deg?
- Vel, nei, men... - Jeg skjønner.
Det er et par dager siden utskrapningen etter spontanaborten.
Noen dager ser vi framover, mens andre dager
går jeg helt i oppløsning.
Romain har jobbet så mye at vi knapt har sett hverandre.
Så... Jeg gjør så godt jeg kan.
Jeg vil ikke at du skal presse deg selv, "Det må fungere", sånne ting.
Vel, for meg er det nødt til å fungere, for jeg ønsker å stifte familie med deg,
og jeg er redd jeg ventet for lenge fordi alt skulle være perfekt.
Vi ønsket begge å vente, og nå har vi huset,
vi har alt vi trenger for å klare det, og det var derfor vi ventet.
- Bare vi ikke ventet for lenge. - Nei da.
- Elsker deg, baby. - Elsker deg også.
- Unnskyld meg, folkens. - Takk.
- Oliven. - Takk.
- Vinen din. - Takk.
- Og whisky sour. - Takk.
- Takk. Nyt maten. - Takk.
Men hva føler du? Du har støttet meg hele veien
og tatt vare på meg, men du har også følelser.
Jeg har alltid bare antatt
at det påvirker deg mer, fordi det er kroppen din.
- Ja. - Så jeg prøver å fokusere på deg.
Og jeg vet ikke om det hjelper, for da tenker jeg ikke...
- På deg selv. - ...like mye på meg.
Jeg vet ikke om det vil innhente meg senere.
Men vi er sammen, så jeg har det bra om du har det bra.
Det går mye bedre fordi du er så støttende og snill.
Jeg setter allerede stor pris på deg, men enda mer nå.
- Unnskyld meg, folkens. - Takk.
Og her har vi couscousen.
Vær så god. Nyt maten.
- Takk. - Så deilig!
Av hyggelige nyheter så ringte Jason, de er i Cabo,
og han vil at jeg skal komme.
Hva tenker du?
Med tanke på hormonene mine som prøver å finne balansen igjen,
så vet jeg ikke om det er noen god idé. Jeg vil gjøre det for Jason, men...
Jeg kom meg ut av det dramaet og klarte å holde meg utenfor.
- Jeg har nok å håndtere nå. - Jo da, men...
Han tenker nok at det ville være bra for deg å tenke på noe annet.
Hvis du bestemmer deg for å dra, kan jeg bli med en dag eller to.
- Vi har jobbet veldig mye, men... - Kan du ta deg fri?
En dag eller to.
Hvis du kan bli med, drar jeg. For jeg vil bare være med deg akkurat nå.
- Så... - Takk.
Som jeg sa, hva enn som får deg til å føle deg bedre.
Vi er sammen om alt, så...
Skål for Cabo?
- Skål for Cabo! - Det blir bra for oss. Skål, elskling.
- Jeg elsker deg. - Kom hit.
Mer.
- Jeg har kost meg masse i dag. - Fint. Ja.
- Hei, kjære. - Hei.
- Hvordan går det, vakre?
Godt å se deg.
- Hei! - Hei.
- Hallo. - Hei, søta!
- Så fin! - Jeg vet det.
- Venter vi på Chrishell og Emma? - Om de kommer.
- Skål, Jason. Glad i deg. - Skål. Glad i deg også.
Skål, Brett.
Hei, skjønnheter!
- Hei! - Jøss!
- Hei, damer. - Hallo!
- Jøsses! - Så vakre dere er.
- Hvordan går det, kjære? - Hei, søta!
- Nydelig. - Takk. Du også.
- Og huset? - Takk for at dere kom.
- Det er kjempefint. - Fantastisk.
- Men ikke som dette! - Vel, ikke langt unna!
Jeg er opptatt av punktlighet.
Det er respektløst å ikke komme tidsnok.
Det føles bare som:
"Vi er bedre enn dere og kommer når vi vil."
Og jeg liker ikke den holdningen.
- Takk for at dere kom til middagen. - Selvsagt kommer vi til middagen.
- Vis meg kjolen din igjen. - Skal jeg reise meg?
Litt gjennomsiktig.
I tilfelle dere ikke så det. Ja, den er... Dere skjønner.
- For å være sikker. - Vi så det.
Emma, du må komme ut av skallet ditt.
Amanza, jeg elsker underpuppen.
Reis deg litt... Der, ja!
Den gjør det den skal, søta! Ja.
Hvem er mest ille berørt av meg og Jay?
Jeg er en nier, hva med deg?
Nei, det er meg, uten tvil.
Og idet vi løfter glassene...
- Touché! - Tøm glasset.
- Skål! - Godt å ha dere her.
Hei!
Der, ja!
- Hvordan går det? - Bare bra, og med deg?
- Flott! - Tusen takk.
- Takk. Tusen takk. - Takk.
- Skal vi sette i gang? - Ja.
Elsker meksikansk.
- Hvordan går det med Cabo-kontoret? - Bra.
- Ja. - Noen nye meglere?
Et par stykker. Og vi skal ansette flere. Om dere vet om noen, så si ifra.
- Kommer alle? Hva med Mary? - Mary?
- Jeg traff henne her om dagen. - Ok.
Vi dro for å besøke Heather og hilse på Tristan.
Hun har det tøft om dagen, men dere kjenner Mary.
- Hun er tøff og sterk. - Ja.
Jeg minnet henne på at hun ikke trenger å være det.
- Ja. - Jeg mener...
- Sa hun noe om å komme hit? - Ja, hun kommer.
- Og Romain? - Ja.
- Jeg håpet det.
- Hele gjengen! - Ja, alle kommer. Bre kommer også.
- Hva med deg og Bre, Chelsea? - Jeg har ingen problemer med det.
Det er null stress å treffe Bre.
Det var flott at du ba om unnskyldning.
Jeg respekterer alle som tar ansvar for egne handlinger og beklager.
- Det må jeg si. - Jeg prøver å kommunisere.
Mannen min sier at kommunikasjon er den beste egenskapen min.
Jeg har sagt alt jeg trengte å si.
Om hun lurer på noe, kan hun komme til meg, så kan vi snakke om det.
Jeg pratet også med Bre.
- Be meg holde kjeft om du vil. - La Gud avgjøre.
Men la meg si min del, om jeg får.
- Kom igjen. - Ok.
Jeg vil ikke snakke for henne, jeg sier bare
at den lille helt essensielle biten som mangler, er...
"Jeg var en hurpe, og det beklager jeg."
Det er alt. Og det vil hun respektere.
Men jeg føler at jeg gjorde det. Så hva mer vil hun ha?
Jeg tror ikke hun vil ha noe,
men for min egen del vil jeg bare at alle er venner.
- At vi skal være bestiser. - Skjer det, så skjer det.
- Jo da, men jeg slikker ingens ræv. - Jeg ber deg ikke gjøre det!
Jeg elsker at når Chrishell prøver å mekle,
så går det kjempebra, og alle godtar det, og alt er...
Men da jeg prøvde å gjøre det samme, hadde pipen en annen låt.
Jeg skal forklare deg det slik jeg ville forklart for sønnen min.
- Så... - Hei.
- Det er litt nedlatende. - Nei! For...
- Som en treåring? - Sønnen min er fire, men...
- Beklager. - Jeg skal forklare.
Jeg skal forklare, for ting går tapt i oversettelsen.
Jeg lytter ikke. Hjernen trenger en pause.
Jeg er glad i deg,
men nå begynner det å ta litt av, så la oss ta en liten pause.
Gå et steg tilbake. For det var ikke det jeg prøvde på.
- Touché. - Takk.
Vel, apropos å samle kontoret, så skulle jeg ønske at dere bodde her,
ikke i et eget hus.
Jeg hadde foretrukket at alle bodde her.
Det skal være en gruppetur, og det hadde vært hyggelig å ha dere her.
Jeg er her.
Jeg gjorde en innsats selv om reisemåten ble endret,
jeg har hatt en super dag, og jeg er her.
Og du er grunnen til at jeg ikke er her.
Vi kan være i samme rom, men vi trenger ikke være i samme hus.
Vi trenger ikke å reise sammen.
Så det at du legger det fram som at du er den mest storsinnede, er latterlig, for...
- Ikke legg ord i munnen min. - La meg snakke ferdig. Takk.
Jeg bor atskilt så vi kan omgås på høflig vis.
Vi kan omgås, men siden gå hvert til vårt.
Alt jeg sier er at...
Det å av-invitere noen og stenge folk ute er å gjøre det motsatte.
Hva snakker du om? Av-invitere hvem?
Det er greit at begge skal være bekvemme, og å holde det profesjonelt
og at venner og kollegaer skal føle seg komfortable, og...
- Kom til poenget. Hva prøver du å si? - Jeg snakker om reisen hit.
- Hva? Kom til poenget. - Hva er poenget? Hvordan...
Forstår du det ikke? Seriøst?
Jeg prøver å forstå hva poenget ditt er. Si det.
- Kan du si det? Kjære vene, da! - Du...
Skal du si det?
- Ja. Jeg ble av-invitert fra privatflyet. - Du ble aldri invitert!
Interessant, for jeg hadde reiseplanen, og jo, jeg ble det.
- Av hvem? - Brett.
- Brett, unnskyld meg... - Slapp av, damer.
Opprinnelig fikk alle reiseplanen for flyet.
- Og så ble hun ikke invitert allikevel. - Hør her. Jeg bryr meg ikke.
Jeg har aldri fløyet privat i hele mitt liv.
Det er ikke noe jeg føler at jeg har rett til eller trenger.
Jeg sier bare at å utestenge er å gjøre det motsatte.
Vi stengte deg ikke ute! Du reiste med dem!
Herregud. Ok.
Nicole har allerede blitt mobbet, og dette hjelper ikke.
Hun er såret fordi hun ikke ble invitert, og jeg forstår henne.
Chrishell, bare la den stakkars jenta være.
Nicole, du vil fly privatfly og at alle skal bo sammen,
men du lot være å gjøre den ene tingen du kunne ha gjort,
nemlig å be om unnskyldning.
- Hva snakker du om? - La meg forklare.
Du hadde muligheten til å be om unnskyldning.
Jeg klandrer deg ikke,
for de var alle, ansvarlige for den situasjonen
men man kommer langt med "jeg er lei for det".
Hun svelget stoltheten og sa det, og det burde du også ha gjort.
Det betyr ikke at du unnskylder eller rettferdiggjør
oppførselen deres, men du gjorde også en feil.
Jeg var klar til å be om unnskyldning, men du spesifiserte ikke engang...
Beklager at jeg sa at du har omorganisert ansiktet, at du tok dop.
- Du trenger ikke... - Skulle jeg ikke være spesifikk?
Kan jeg si noe? Vi vet at du ikke tar dop. Ok? Vi vet at du er vakker.
- Det hadde ingen sannhet i seg... - Noe sannhet var det, men greit.
Folkens...
- Jøss. - Jeg skal holde munn.
- Jeg fant det ikke på. - Dette går til helvete.
For å være ærlig liker jeg ikke spliden mellom deg og Chrishell.
Og jeg liker ikke avstanden mellom deg og meg, Chrishell.
Du vet jo at jeg møtte Marie-Lou.
Hun tror det er noe mer, og jeg vil gjøre det klart at det ikke er det.
Så jeg prøver å holde så mye avstand til deg og henne som mulig.
Holde det profesjonelt.
Jeg vil ikke blande vennskap eller noe som helst. Jeg vil bo atskilt.
Jeg spiser gjerne middag med dere,
men jeg tar et steg tilbake fra alt det andre.
Jeg innser at det er et problem med kjæresten min.
Men dere er i alle fall velkomne. Eiendommen er diger...
Det siste jeg trenger, er å bo i en villa du har leid.
Jeg vil ikke ha noen bånd til deg, annet enn profesjonelle.
Du ba meglerne om å komme.
Så om det er kun profesjonelt, greit. Men ellers er jeg ute.
Jeg vil ikke ha noe med det å gjøre.
Tekst: Marie Wisur Lofthus