- Cum merge amenajarea alături? - Costă, dar iese bine.
E o toaletă acolo, în care pui bani și tragi apa.
- El o folosește des. - Nu ăsta e conceptul noului birou?
Încep să cred că da.
Abia aștept să văd baia fetelor. Pare să fie interesantă.
Chiar acum se montează masa de machiaj de acolo.
Pe bune?
O să fie două chiuvete: una în boxă și una, separat.
Ca să vă puteți aranja.
Există chiuvetă și în baia bărbaților,
să vă spălați pe mâini, dacă ați face asta?
Foarte bună gluma.
Bună!
- Bună, Chels! - Azi e o zi minunată!
Tocmai am bătut palma...
Stați, mai mult balans!
E prima mea... Ghiciți ce!
Cum zice Chrishell, „două cifre”. Am dreptate? Două cifre?
- Două cifre? - Mulholland?
- Da! - Da!
Mă bucur că Jason mi-a alocat această vânzare uriașă.
Îmi setez obiective foarte înalte. Acesta a fost setat de Jason și a meritat.
În două săptămâni, am primit trei oferte competitive,
dintre care una a fost în numerar, fără condiții.
Acum trebuie să mă asigur că-mi mențin avântul
și că primesc o proprietate similară sau mai mare.
- Bate clopotul! - Îl bat?
- Acum! - Da!
Nu trebuie să insiști. Gata?
- Da! - Da!
- Două cifre! - Două cifre!
Clopotul a sunat grozav!
Tipic pentru Chelsea: foarte zgomotos, lung și enervant.
- Felicitări! - Mulțumesc, scumpo!
De ce nu se ridică până sus?
Nu mă țineți la zece milioane căci clopotul va suna des.
O să mă agăț de el.
- Jason, putem să ne agățăm? - Poți și să te cațări.
- Eu pot. - Pe bune?
- Sigur poți. - Dumnezeule!
Urcă!
Ce face?
Doamne! Fac și eu asta!
Care e polița de asigurare pe care o avem în acest birou?
Dumnezeule!
- Ce? Doamne! - Nu se poate!
Ai grijă!
- Se descurcă. - Doamne!
- Vino aici! Asta e... - Așa.
- Da! Vreau și eu! - Gata.
- Vreau să urc și eu! - Gata cu cățăratul!
- N-am cum să fac asta. - Nici gând!
Emma, ai părul mai blond.
- L-am deschis! - Se vede.
- Și bronz de Cabo. - Chiar așa!
Nu lăudați și bronzul nostru? Nimeni?
Toți v-ați întors de la Cabo. V-ați văzut acolo?
Nu ne-am văzut.
Mergem acolo.
- Vom fi acolo. - Serios?
Dacă vreți să veniți în weekend...
- Serios? - Da.
- Nimeni n-a văzut biroul de acolo, nu? - Nu. Doar în poze.
- E o invitație? - Vom lucra de acolo.
Veniți să ne vizitați.
Dacă veniți, aș vrea să-l vedeți.
Vă facem un tur pe la niște proprietăți. Sunt unele excelente acolo.
- Super! - Vin dacă nu mai vine nimeni.
Chiar așa!
Câtă răutate!
Vă asigur cazarea, vă prezentăm biroul și vizităm o proprietate.
Ar fi distractiv.
Excursiile de grup în firma asta sunt, așa cum zice Chrishell, dezastre totale.
Cum merge piața acolo?
- Se fac bani? - Duduie, e chiar prea bine.
Vreau să fiu transferată.
- Și eu! - Vrem să fim transferate.
- Ne transferăm la Cabo? - Dacă poți face bani acolo...
O să fac furori! Prezint casele în bikini.
Puneți-o pe Emma în bikini pe pagina biroului din Cabo!
Lângă o piscină infinită.
- Da. - Nu.
Doar tu, în bikini, pe o mașină.
- Pe plajă. Suntem în Cabo! - Bine.
Auzi, „pe o mașină”!
Nu pe o margine, ca să cazi și să mori.
- Adevărat! - Da. Nu fac asta.
Am pe birou un cec de 10.000 USD.
- Îl semnez pentru mine? - E pentru Mary.
- I-l duc. - Bine.
Ce mai face Mary?
- Luptă să-și revină. - Și Romain?
O susține foarte mult.
Îi spune întruna să nu se învinovățească.
Ea vrea să aibă un copil cu el, iar acum e speriată.
Nu știu dacă se va mai putea.
- Înțeleg. - Amanza, vorbiți despre Mary?
- Da. - Ce se întâmplă?
- A pierdut copilul acum două zile. - Doamne!
- Nu știu de ce mă afectează atât. - Ai fost lângă ea. E greu.
E nasol când aștepți atât de mult.
Dar... se va întâmpla. N-a fost să fie acum.
Am pierdut două sarcini. E foarte traumatizant.
Ai nevoie de o perioadă ca să înțelegi ce se întâmplă.
Tu ai avut nevoie, când ai pățit asta?
M-am încuiat în casă. Fetele au spart ușa.
Nu răspundeam la telefon, nu ieșeam, nu vorbeam cu nimeni.
E un prieten bun acela care sparge ușa.
Absolut! Aveam nevoie de asta mai mult decât credeam.
Nu știi cum o să reziști.
E greu! Mai ales când vrei acel lucru. E trist.
Există și un stigmat social.
Femeile simt uneori rușine, chiar dacă n-ar trebui.
Să nu se creadă că e ceva în neregulă cu tine.
„Ce ai greșit? Ce s-a întâmplat?” Multe femei nu vorbesc despre asta.
Da, e devastator.
Nu știi dacă poți duce o sarcină la capăt până când nu rămâi gravidă.
Știu că e curând,
dar i-ar face bine să meargă la Cabo, s-ar gândi la altceva.
- Invitați-o la Cabo, vedeți ce zice. - O întrebăm peste câteva zile.
- Da. - E prea devreme.
Îi va face bine.
Mă gândesc să vorbim și cu Romain.
Toți se gândesc în primul rând la femeie, dar și Romain suferă.
Încearcă să fie puternic pentru Mary și a fost grozav, dar e devastat.
Sunt sigură.
- Sigur vor avea un copil. - Da.
APUSUL E DE VÂNZARE
- Ne asortăm cu mașina. - Îmi place!
Bună!
Salut! Bine ați venit!
- Ce casă uimitoare! - Foarte frumoasă!
Am văzut-o în poze, dar arată mai bine pe viu.
- Mersi! - Eu sunt Chrishell.
Matthew, agentul vânzătorului, și Ori, designerul.
- Bun-venit! - Bre, îl știi pe dezvoltator.
Am venit și eu, fiindcă am văzut pozele iar designul casei e absolut uimitor.
Tata construia hoteluri.
Orice construiesc, vreau să creez un spațiu
care să te învăluie în lux.
Văd asta aici. Exact asta am gândit!
Încăperea mea preferată e baia principală.
Probabil că e baia cea mai frumoasă din Los Angeles,
Are luminator retractabil. E uluitoare.
- E o casă sexy. - Spuneți-ne dacă aveți nevoie de ajutor.
- Mulțumim! - Mulțumim mult!
5 DORMITOARE, 7 BĂI, 545 M2
PREȚ: 13.498.000 USD
COMISION: 404.940 USD
Arată ca un bar de lux, cum vezi la hoteluri.
- Îmi place! Da! - Nu-i așa?
Ăsta e un frigider? Uite!
Ce frumos!
- Ce tare! - Ce drăguț!
Abracadabra!
- Bine... - E distractiv!
- Vreau să văd baia. - Bine. Să vedem!
Dumnezeule!
Vorbești serios?
E sexy!
Cu șemineu lângă cadă?
Stai puțin!
- Asta e! - Da!
- Doamne, ce tare! - Dumnezeule!
- Bine! - E foarte frumos aici.
E cea mai tare baie.
- Hai mai departe! - Să vedem.
- Doamne, îți vine... - Aici mă fac frumoasă!
- Miroase minunat aici. - Așa e!
Or fi mărimea mea?
Termină!
Vreau să-i probez. Vezi să nu vină cineva.
- Ia să văd. - Îmi vin!
- Termină! - Uite ce drăguți sunt!
- Chiar că sunt drăguți! - Crezi că se observă?
- Să vedem apartamentul principal. - Bine.
Bine...
Nu e ceea ce mă așteptam să văd. Priveliștea asta...
Priveliștea e frumoasă.
- Aș mai pune copaci, dar... - Sunt de acord.
Zicem așa: „Când o cumperi, îți mai punem copaci.”
Copaci? Sigur faci vânzarea cu asta.
- Am făcut-o cu Ben Simmons. - Frumos!
- Ce casă? - Una de 17,5 milioane.
Asta e! Mă gândeam eu.
I-am zis: „Asta sau o cană de ceai.”
„Uite un coș cu vinuri Oppenheim.”
- Dumnezeule! Ar fi lipsă de respect. - Ar fi lipsă de respect.
Chiar și la o casă mai ieftină.
Că tot veni vorba de agenție, voiam să te întreb
ce crezi despre excursia la Cabo.
Se pare că v-ați împăcat. Chelsea zice că ați vorbit.
Da, Chelsea a vorbit.
- Nu... - Nu știu ce să zic.
La cină, nu cred că a fost o scuză sinceră.
Cred că voia o alianță între persoane care nu mă plac.
N-a obținut-o.
Acum că toată lumea mă place, dă înapoi.
Poftim? Eram chiar convinsă...
Mă enervez, fiindcă, după ce am vorbit cu ea,
mi s-a părut că ați lămurit lucrurile
și părea că ea și-a cerut scuze sincer.
Nu am simțit că-și cere scuze. Poate că pentru ea așa a fost.
Vino și spune-mi direct:
„Am sărit calul. Am fost rea.
Am zis prostii despre familia ta. Nu-mi place relația ta.
Vreau să ne împăcăm fiindcă lucrăm împreună.”
Respect mai mult asta. Zi-mi esențialul, asta vreau!
Și eu sunt nesatisfăcută. I-am cerut scuze lui Nicole deunăzi.
Am presupus că și ea își va cere scuze, dar n-am auzit nimic.
Doar te-a privit? Nici măcar: „Și mie îmi pare rău”? Nimic?
- Să-și asume ceva? - Nimic.
E stilul ei. N-o plac.
I-am spus la cină...
- Da? - Da. Nu erai acolo. Uitasem.
I-am zis: „Lasă mentalitatea de victimă! Am încheiat discuția.”
S-a băgat Amanza, dar i-am zis: „Nu începe. Greșești.”
- Cine s-a băgat? Amanza? - Amanza.
Ea vrea să-i împace pe toți,
dar uneori, faptele sunt fapte, n-ai ce face.
- Exact! - Trebuie să vii la Cabo!
Vreau să mă simt bine acolo.
Vreau să-mi fac de cap și să beau tequila la bar,
să fiu eu însămi, dar nu pot, lângă cineva în care nu am încredere.
- Adevărat! - Așa că...
Nu mă surprinde că Bre ezită să vină la Cabo,
fiindcă și eu ezit să merg.
E situația asta încurcată cu Nicole,
Marie-Lou spune că încă simt ceva pentru Jason...
Sunt toate condițiile să iasă o mare bălăcăreală.
Știi ceva? Ne creăm o ieșire de urgență, ca în avion.
Un cuvânt de siguranță. Când îl spunem, fără întrebări, am plecat.
- Ce să fie? - Tequila?
Nu merge! Cerem tequila iar tu zici: „Hai să mergem!”
Ce alcool nu ai bea niciodată?
- Vin Oppenheim. - Vin Oppenheim!
Dacă spui „vin Oppenheim”, știm la ce te referi.
- Ăsta e! Gata! - Am un astfel de cuvânt pentru altceva.
- Dar merge și aici. - Bine.
Bună!
Ce drăguț!
- Doamne, Emma! - Bună!
- V-am comandat șampanie, doamnelor. - Foarte tare!
Sunt prietenă cu Emma din multe motive.
Îți dă și cămașa de pe ea la nevoie.
Dar n-o să mint,
faptul că a alimentat avionul pentru călătorie e un mare plus.
- Da! Puneți muzică! - Avem nevoie de Wi-Fi.
Așteptăm apusul.
E bună?
Știam că așa se va întâmpla.
Chelsea, credeai că telefonul tău greu va sta pe plastic?
E vina ta!
Am studiat economie, nu fizică!
Unele dintre noi beau doar o dată pe an. Ne matolim dintr-o înghițitură.
Spui asta de câte ori beau cu tine.
- Toată lumea a mai fost în Cabo? - Eu nu!
- Nu? - Ce?
- Dumnezeule! - Nu.
Trebuie să iei o piatră în gură.
- Punta Mita, dar nu Cabo. - Ia o piatră în gură, fată!
Știu că tu și Nicole v-ați ciondănit. Ce părere ai de încă o excursie cu Nicole?
De data asta, stăm separat, cred că asta va ajuta.
Mi-am învățat lecția.
La Palm Springs, am zis că nu mai stau niciodată în casă
decât cu prietenele apropiate.
Da, Jason ne-a luat o vilă imensă, e grozav, dar ne putem găsi ceva separat.
Nu stau în casă cu toată lumea,
fiindcă ajungi să te simți ca un animal în cușcă
și, la final, cineva o să ajungă într-o închisoare mexicană.
Așa că voi sta separat.
Încerc să-mi păstrez perimetrul neatins.
Ascultați-mă, eu n-am știut până azi că nu stăm toate într-o casă mare.
- Nu ai știut? - Acum...
- Ești binevenită la noi. - Evident.
- Dar e cumva... - Înțeleg.
E nasol să mă tot plimb cu Uberul, ca într-o familie divorțată:
un weekend cu mama, unul, cu tata.
După Palm Springs, a trebuit să divorțez.
Excursia trebuia să ne apropie, dar Chrishell și Emma stau separat.
Obiectivul e ratat înainte să ajungem acolo.
Spun că Grupul O și prietenele mele sunt familia mea.
Am avut o copilărie nasoală, am fost crescută nasol, am rude nasoale.
Aici sunt ca într-o familie.
Sunt supărată că nu știam că nu stăm la un loc.
E dezamăgitor.
Voi stați separat.
Cine mai stă... Evident.
Înțelegeți? E de rahat să fii la mijloc.
Vă mulțumesc că m-ați luat în avion ca să stau separat de celelalte.
- Apoi, nu merg la cină cu voi. - Mergem la aceleași cine!
Ne vom vedea cu toții în excursie, dar nu trebuie să stăm la un loc.
Nu trebuie să stăm bot în bot.
Ne concentrăm pe aspectele pozitive. Mulțumim, Emma!
Femeile la putere!
- Emancipare! - Suntem șefe. Fii ceea ce vrei.
- Da! - Asta vreau!
Muncesc mult și am grijă de cei pe care îi iubesc și la care țin.
Avionul ăsta mă face să par arivistă?
Dacă Nicole îi cerea scuze lui Chrishell, era aici.
- Aterizăm! - Am ajuns!
Sunt pregătită pentru Cabo.
Ține-te de Chanel!
Am ajuns!
Sunt deja relaxată.
Ce plăcut e! Aerul e foarte plăcut.
Cum mergem? Cine, cu ce mașină?
Așadar, ne vedem la cină și să vă vedem vila minunată.
Mulțumim!
- Ce naiba? Ce... - Ce e?
Vorbim mai târziu!
CASĂ DE VACANȚĂ
8 DORMITOARE, 9 BĂI, 12.000 M2
PREȚ: 175.000 USD PE SĂPTĂMÂNĂ
- Abia aștept să văd biroul. - Așa e, nu-l știi.
- Sunteți acolo mâine? - În fiecare zi.
- Am ceva de lucru. - Când nu sunt cu voi, sunt la birou.
- Lucrăm, facem o baie și tot așa. - Îmi place. Sună grozav.
- Nu e nasol. - Sigur că nu.
Nu e nasol deloc.
- Señorita, bun-venit în Mexic! - Bună! Mulțumesc!
- Am sosit! - Bună, Alberto! Ce gropițe ai!
Mulțumesc! Bine ați venit!
- Bună! - Fetelor!
- Bună! - Ce faceți?
- Bun venit în Mexic! - Exact!
- Viva! - Viva!
- Bună! - Bună!
- Ce faci? - Ce lux!
- Bine ai venit! - Bună!
Ce mai faci?
- Ați zburat bine? - Da.
- Aici e... N-ați precupețit nimic. - Stai să vezi cum arată ziua.
Stai să vezi totul. Sunt 12.000 m2, e o nebunie.
Cu plajă privată.
- Chileno Bay e cel mai bun loc din Cabo? - E cea mai scumpă casă din Cabo.
E 100 de milioane de dolari.
- Du-te! - Da. Sunt 12.000 m2.
Dumnezeule! Vreau să explorez.
- Haideți la piscină! - Da?
- Se vede oceanul. Aici e plaja. - Am rămas fără cuvinte.
Văd case frumoase zilnic. Asta e incredibilă.
Dacă Chrishell și Emma ar vedea casa, ar fi înnebunite.
O să le tentez să stea aici.
E o casă extraordinară.
Jason, e perfect!
Cum a fost zborul cu avionul privat în care nu am fost dorită?
- Ți s-a anulat invitația? - Da.
- Nu erai invitată. - Ba da.
- A fost un deliciu. - A fost bine.
Veneam oricum, dar Emma ne-a invitat în avionul închiriat.
Nu-mi place că avem o casă de 100 de milioane,
iar Chrishell și Emma stau altundeva.
N-am știut că cineva stă în altă parte, decât când eram deja în avion.
E incomod să fii la mijloc la Grupul Oppenheim.
Nici Noah și Braker nu-mi creează atât stres.
Eu și Brett am comandat cina.
Aș bea cu prietenele mele, dar mă bucur că sunt aici.
Locul ăsta e incredibil! O să ne distrăm.
- Da! - Când vor veni, tot vreau să mă distrez.
- Sper să reușim. - Da! Exact!
Haideți să ne schimbăm rapid și ne întâlnim aici.
- Haideți să vedeți camerele. - Bine.
Ce tare!
Dumnezeule!
Asta e a mea... Să o ia Amanza pe aia!
- Ți-am zis că e o nebunie. - Ce vorbești?
Asta e camera mea!
Ce fericire!
- E o cameră bună. - Mă descalț.
- Revendic-o! - Am marcat-o.
Ai văzut baia cu duș exterior?
E camera cea mai bună în care am stat vreodată.
LOS ANGELES, CALIFORNIA
- E drăguț! - Așa e.
Mulțumesc!
- Vă las meniul. - Mulțumim.
E prima noastră seară în oraș după mult timp.
Așa e.
O să încerc să gândesc pozitiv și...
să apreciez tot ce pot face acum, până când voi putea rămâne iar gravidă.
Să-mi pun niște botox.
- Bine. - Să beau vin.
Încerc să fiu optimistă.
- Ce vă aduc? - Un pahar de Cinta și turtă cu costiță.
- Iar eu, cușcuș și un whisky sour. - Perfect.
Perfect! Mulțumesc.
Cum te simți? Ești bine?
- Nu, dar... - Da?
Au trecut câteva zile de la procedura de dilatare și chiuretaj,
după ce am pierdut sarcina și...
În unele zile, nu ne gândim la asta, în altele...
eu cedez.
Romain a muncit foarte mult și nu prea ne-am văzut.
Așa că fac tot ce pot.
Nu vreau să pui presiune pe tine, să-ți zici „trebuie să meargă”.
Pentru mine, trebuie să meargă.
Vreau o familie cu tine acum și mi-e teamă că am așteptat prea mult.
- „Ca să fie totul perfect.” - Amândoi am vrut să așteptăm.
Acum avem o casă, avem ce ne trebuie, știm că putem...
De-asta am așteptat.
- Sper că n-am așteptat prea mult. - Nu e cazul.
- Te iubesc, scumpo! - Și eu!
- Scuze! - Mulțumesc!
Măsline marinate și vinul dv.
- Și un whisky sour. - Mulțumesc.
Mulțumesc. Poftă bună!
Tu cum te simți? M-ai susținut te-ai interesat de mine întruna,
dar și tu ai sentimente.
Am presupus mereu
că pe tine te afectează mai tare, tu fiind mama.
Mă concentrez să-ți fie ție bine.
Nu știu dacă ajută, fiindcă nu...
- Nu te mai gândești la tine. - Atât de mult.
Nu știu dacă nu cumva mă va afecta mai târziu.
Suntem o echipă. Dacă ți-e bine, mi-e și mie bine.
Mi-e mai bine când văd că mă susții și ești drăguț.
Te apreciam și până acum, dar te apreciez și mai mult.
- Scuze! - Mulțumesc.
Aici e porția de cușcuș.
Poftiți! Poftă bună!
Super!
Ca să trecem la ceva mai vesel, m-a sunat Jason. Sunt cu toții la Cabo.
Vrea să mă duc și eu.
Și ce părere ai?
Cu hormonii mei, acum când încerc să mă reechilibrez...
I-am zis: „Nu știu dacă e o idee bună.”
Vreau să fiu alături de Jason, dar m-am distanțat de scandaluri.
M-am ținut deoparte. Am destule pe cap.
Dar, într-un fel, cred că ți-ar limpezi mintea,
ai putea să te gândești la altceva.
Aș încerca, dacă te decizi să mergi, să vin și eu o zi sau două.
- Am muncit din greu la birou... - Ai putea să-ți iei liber?
O zi sau două.
Dacă ai veni, aș fi mai dispusă să merg, fiindcă vreau să fiu lângă tine acum.
- Adică... - Mulțumesc.
Cum am zis, facem cum ți-e ție mai bine, scumpa mea.
Suntem împreună la bine și la rău.
Noroc pentru Cabo?
- Cred că da! - Ne va prinde bine. Noroc!
- Te iubesc. - Vino încoace!
Mai mult!
CABO SAN LUCAS, MEXIC
- M-am distrat cu voi. - Ce bine!
- Bună, scumpo! - Bună!
- Ce faci, frumoaso?
Bine ai venit!
- Bună! - Bună, mirobolanto!
- Ce drăguță ești! - Așa e.
- Le așteptăm pe Chrishell și Emma? - Dacă vin.
- Noroc, Jason! Te iubesc. - Noroc, scumpo! Și eu.
Noroc, Brett!
- Bună, frumoaselor! - Bună!
- Bună!
Arătați superb!
- Ce faci, scumpo? - Bună, iubito!
- Ești superbă! - Și tu.
Cum e casa unde stați?
- E frumoasă, senzațională! - Super!
- Dar nu ca asta! - E pe-aproape!
Sunt obsedată de punctualitate.
E lipsă de respect să nu ajungi la timp.
Parcă spun: „Suntem mai bune ca voi. Vom veni atunci când vrem.”
Nu-mi place atitudinea asta.
Vă mulțumesc că ați venit la cină.
Desigur! N-am rata niciodată cina.
Mai arată-mi rochia.
- Să mă ridic? - Da.
E cam transparentă, în caz că vă întrebați.
E oarecum...
- Voiam să văd. - Ne întrebam.
Emma, fii mai extrovertită!
- Amanza, îmi place cum se vede sânul. - Ridică-te puțin! Da!
Efectul e garantat!
Oare cine e mai stânjenit, eu sau Jay?
Eu sunt la nivelul nouă. Tu?
Eu sunt mai stânjenit. E clar!
Iar noi ridicăm paharele...
- Touché! - Până la fund!
- Noroc! - Mă bucur că suntem toți!
Bună!
Da!
- Ce mai faceți! - Minunat! Tu?
- Grozav! - Mulțumesc!
- Mulțumesc mult! - Mulțumesc.
- Începem? - Da!
Îmi place mâncarea.
- Cum merge biroul din Cabo? - Foarte bine. Da.
- Ați angajat agenți noi? - Câțiva. Mai căutăm.
Dacă știți sau vedeți pe cineva potrivit, spuneți-ne.
Bine!
- Vine toată lumea? Ce face Mary? - Mary?
Am petrecut mult timp cu ea zilele trecute.
Da.
Am fost cu Mary la Heather, la Tristan.
E evident că suferă mult,
dar mi se pare că, așa cum o știți, e foarte rezistentă și puternică.
I-am amintit că nu e obligatoriu să fie așa.
- Așa e! - Adică...
- A zis dacă vine aici? - Da, vine.
- Și Romain? - Da.
- Asta voiam să aud. E toată echipa! - Vine toată lumea! Vine și Bre.
Chelsea, cum e? Puteți conviețui într-un grup.
Da, n-am nicio problemă. Dacă o văd pe Bre, o voi saluta.
Faptul că ți-ai cerut scuze...
Apreciez pe oricine își asumă responsabilitatea și se scuză.
Vă spun sincer.
Vreau să comunic.
Soțul meu zice că ăsta e talentul meu cel mai mare, comunicarea.
Cred că am spus tot ce trebuia să spun.
Dacă are întrebări, poate veni la mine și putem discuta.
Am vorbit cu Bre.
- Spune-mi să tac dacă vrei. - Dă-i drumul! Cu Dumnezeu înainte!
Dă-mi voie să-ți spun versiunea mea.
- Spune. - Bine.
Nu vreau să vorbesc în numele ei, dar voi spune
că simt că lipsește un foarte mic, dar esențial detaliu.
Să fi zis: „Am fost o scorpie și îmi pare rău.”
Atât. Ea va respecta asta foarte mult.
- Simt că am făcut asta. - Bine.
- Ce vrea? - Nu cred că vrea ceva.
Eu, în mod egoist, vreau să ne înțelegem.
- Vrei să ne batem pe burtă. - Se va întâmpla natural.
Să se întâmple, dar nu pup pe nimeni în fund.
Nu vreau asta!
Îmi place Chrishell, vrea să ridice punți și pare să funcționeze.
Toată lumea acceptă, și suntem...
Am încercat să fac la fel, iar rezultatul a fost complet diferit.
Hai să-ți explic!
Îți explic așa cum i-aș explica fiului meu.
Așadar...
- E degradant. - Nu! Fiindcă...
- Ca unui copil de trei ani? - Are patru ani.
- Am greșit. - Îți explic.
Îți explic, fiindcă simt că s-a pierdut ceva pe drum.
Nu pot să te mai ascult.
- O să iau o pauză. - Bine.
Și te iubesc, dar discuția devine aprinsă, așa că, hai să luăm o pauză.
Să ne adunăm gândurile. Nu asta am vrut să fac.
- Touché! - Mulțumesc.
Ei bine, în ideea de a crea unitate în agenție,
mi-ar fi plăcut mult să stați aici, dar v-ați închiriat ceva.
Mi-ar fi plăcut să stăm aici împreună.
E o excursie de grup și ar fi fost frumos să fiți și voi aici.
Eu sunt aici!
Am făcut acest efort, chiar dacă am călătorit altfel,
m-am bucurat de ziua asta și sunt aici.
Prezența ta e motivul pentru care nu stau aici.
Putem fi aceeași cameră. Nu trebuie să stăm în aceeași casă.
Nu trebuie să călătorim împreună.
E ridicol să spui ce-ai spus ca și cum ai fi persoana mai matură.
E ridicol, fiindcă...
- Nu-mi pune cuvinte în gură. - Lasă-mă să termin. Mersi.
Mă separ ca să putem conviețui civilizat.
Ne putem reuni, dar apoi stăm separat.
Un singur lucru vreau să spun.
Să anulezi invitația cuiva și să izolezi acea persoană
e exact opusul.
Ce tot spui? Ce invitație am anulat?
Ne putem simți confortabil oriunde am sta și să păstrăm o relație profesională,
ca și colegii și prietenii noștri să se simtă confortabil.
Treci la subiect. Ce vrei să spui?
Vorbesc despre felul în care am venit aici.
- Adică? Treci la subiect, te rog. - Ce rost are?
Nu înțelegi? Pe bune?
Încerc să înțeleg. Te rog, spune-mi!
Poți să spui despre ce vorba? Dumnezeule!
- Ai de gând să-mi spui? - Da.
- M-ai dezinvitat în avionul privat. - N-ai fost invitată!
Interesant! Am avut toate detaliile și, da, eram invitată.
- De cine? - De Brett.
- Brett, te rog... - Doamnelor, stați puțin!
Emma, toată lumea a primit detaliile zborului. Ăsta e un fapt.
Apoi, ea n-a mai fost invitată.
Ascultă, a fost în regulă.
N-am mai zburat cu un avion privat.
Nu e ceva la care simt că am dreptul sau ceva de care cred că am nevoie.
Spun doar că a izola pe cineva e opusul a ceea ce susții.
Nu te-am izolat! Ai călătorit cu barosanii!
Dumnezeule...
Nicole a fost deja scoasă din grup. Asta nu ajută.
E rănită, fiindcă nu a fost invitată, și n-o condamn.
Chrishell, dă-i pace fetei!
Dacă vrei să zbori cu avionul privat și să stăm împreună,
ai omis singurul lucru care ar fi făcut ca totul să fie formidabil:
să-ți ceri scuze.
- Despre ce vorbești? - Îți explic eu.
Ai avut ocazia să-ți ceri scuze.
Nu te acuz de nimic.
Cred că toate au fost responsabile pentru situația aceea.
Dar cred că ajută să spui „îmi pare rău.” Să spui cuvintele astea.
Ea le-a spus, eu le-am spus, era frumos să le spui și tu.
Nu scuzi felul în care te-au tratat și nici nu le dai dreptate,
doar admiți că ai greșit.
Eram gata să-mi cer scuze, dar tu n-ai menționat nimic...
Îmi pare rău că am zis că ți-ai refăcut fața ca să vii aici,
că te droghezi...
- Nu e nevoie... - Vrei să fiu exactă sau nu?
Pot să zic ceva? Știm că nu te droghezi.
- Știm că ești frumoasă. - Știu.
- Nu era nimic adevărat... - Era o fărâmă de adevăr, dar nu contează.
- Dragilor... - În fine...
Bine.
- N-am inventat. - Cina a devenit un spectacol de rahat.
Vă spun sincer, nu-mi place râca dintre tine și Chrishell.
Evident, nu-mi place răceala
dintre mine și tine, pe de o parte, și Chrishell.
Știu că știi asta. Am discutat cu Marie-Lou.
Ea crede că e ceva între noi. Vreau să fie clar că nu e nimic,
așa că încerc să iau cât mai puțin spațiu de la voi doi,
să avem o relație profesională.
Nu vreau să amestec prietenia sau altceva.
O să stau separat.
O să iau cina cu voi,
dar apoi fac un pas înapoi de la toate astea.
Recunosc că e o problemă cu iubita mea.
Sunteți toate invitate. E o proprietate de 12.000 m2...
Nu vreau nicicum să stau într-o vilă închiriată de tine.
Nu voi avea nicio legătură cu tine, în afară de cea profesională.
Vrei ca agenții să fie aici.
Dacă e o chestie profesională, bine. Orice în afară de asta, am plecat.
Nu mă mai bag.
Subtitrarea: Dan Ilioiu