OPT DORMITOARE - 12 BĂI 1.115 METRI PĂTRAȚI
PREȚ: 20.500.000 $
COMISION: 615.000 $
- Măi! - Mamă!
Uite!
Azi, eu și Chrishell vizionăm o casă superbă în Palisades
pentru clienta ei însărcinată și cu un buget frumos.
Îmi place mult asta.
E splendid.
După disputa cu Chrishell și Emma de la reședința Goldstein,
voiam să fiu sigură că suntem bine, așa că am cerut să vin și eu.
Ăsta e cinema?
Da.
Drăguț!
Am pe cineva care caută într-o zonă diferită,
foarte liniștită și calmă, dar și aici e la fel.
Uite, e ca un nivel pentru divertisment.
Sunt haioase.
E iarbă naturală, tocurile mi se... Ai platforme. Nu e drept.
O să umblu ciudat. Ca o gazelă.
Chiar ești ca o gazelă.
- E frumos aici. - Sună...
Ador sunetul apei curgătoare. Ca o cascadă. Atât de calm!
Da.
Voiam să fiu sigură că suntem bine după faza de la reședința Goldstein.
Uite ce e!
Știu că încercai să fii împăciuitoare.
Înțeleg ce încerci să faci,
dar acum nu am timp pentru așa ceva. Trebuie să mă ocup de sănătate.
Am fost la medic azi-dimineață... și...
Mă sperii. Ce se întâmplă?
Trebuie să mă operez. Am un chist ovarian
mai mare decât o portocală, deci e...
- Doamne! - ...mai mare decât uterul acum.
A început în decembrie.
Când lovește, mă simt foarte slăbită.
- Ai crampe sau... Ce fel de... - Sunt crampe ca niște junghiuri.
Când apare, durerea e atât de mare
încât nu mai pot să mă ocup de nimic altceva.
Vreau să nu mai doară.
Îmi pare rău. Habar n-aveam că treci prin așa ceva.
Cum stai cu moralul?
Evident, e înfricoșător.
A spus că e posibil să-mi extirpe un ovar,
pentru că e pe ovar.
- Când am auzit... - Da. Devastator!
Da, pentru că, vezi tu...
E încă o șansă ratată...
- Da. - ...de a-ți atinge ținta dorită.
Da. Înțeleg.
Trebuie să fiu calmă, relaxată. Să nu dansez.
- Să nu fac sex. - Deci nu poți veni la serviciu.
- Nu te poți relaxa cu prietenii. - Fără mișcare.
- Sunt o tipă anostă. - Fir-ar să fie!
Îți sunt alături, dacă ai nevoie de orice...
Îți trimit mâncare, îți gătesc.
- Mă cuibăresc cu tine la film. - Ești drăguță.
Ești foarte minionă. O să dispari când o să ți-l scoată?
Aproape că fac exhibiționism acum,
așa că ți-aș putea arăta unde e.
Nu voiam să zic nimic.
Nu pot sta jos în fusta asta.
APUSUL E DE VÂNZARE
Vreau să-mi iau rochia pentru aniversare de la prietena ta designer.
Îți obțin 40% reducere la orice.
- Bun, îmi convine. - Da.
Mary, dacă vezi ceva ca lumea unde stai tu până în 3,2, să-mi dai de știre.
Am un client care caută un cartier ca al tău.
E una la 2,5 în Sherman Oaks.
Dă-mi mesaj cu ce găsești și i-l trimit.
- Bună! - Salut!
- Bună, scumpo! Chris! - Ne potrivim!
Arăți adorabil!
Mă bucur că Mary se ocupă din nou de viața ei personală.
Se vede ce fericită e, ce calmă e.
Vezi că s-a debarasat de stres.
Oricât de derutantă poate să pară acum dinamica noastră,
dragostea abundă, iar ce e scris să se întâmple se va întâmpla.
Fraților, am o veste tare.
Știți cine e Nikki Glaser?
- Da. - O comediană haioasă.
Scoate mereu spectacole speciale de comedie.
Dar am avut același partener de dans
la Dancing With the Stars cu Gleb, îl știți.
Tipa își caută casă,
iar Gleb i-a recomandat să vorbească cu mine.
Deci azi vine aici.
- Așa că vă rog să vă purtați frumos. - Tare!
E haioasă foc.
Sper să facă mișto de voi, fetelor.
Păcat că nu sunteți îmbrăcați fistichiu.
- Bună ziua! - Bună!
- Nikki! Bună, bine-ai venit! - Bună! Sunt Nikki!
- Îmi pare bine! - Nikki Glaser.
- Jason! Îmi pare bine! - Bună! Și mie.
- Mă bucur să te cunosc! - Doamne! Și eu!
Mersi c-ai venit!
- El e Brett. - Încântată!
- Bună! Mary. Încântată! - Bună, Mary! Nikki. Și eu.
- Bun-venit! Ia loc! - Doamne, e senzațional biroul!
Nu ai habar ce onoare e s-o cunosc pe a opta comediană preferată a mea!
Îmi cer scuze.
Brett n-a fost prea des în preajma femeilor, așa că e entuziasmat.
Iar tu ești al treilea geamăn preferat al meu.
- Bravo! - Bun-venit la Grupul O!
- Așa îi spuneți? Grupul O? - Așa îi spunem.
Pare un loc unde mergi pentru probleme cu vaginul.
- Uneori, așa e. - Ai nimerit-o!
Tot de asta am venit și eu azi.
M-am umezit deja.
Nu, mă bucur să fiu aici
și să vorbesc cu voi despre cea mai mare temere a mea,
anume cumpărarea unei case.
- Prima dată? Bun. - Da. Am închiriat. Am 38 de ani.
De mult mi se recomandă să cumpăr, dar nu pot să iau taurul de coarne,
fiindcă nu-mi plac angajamentele pe termen lung.
La prima e greu.
Poate fi de groază uneori, dar e palpitant că te afli aici.
- Da. - La ce preț maxim te-ai gândit?
Minim?
O să vi se pară că sunt tare naivă,
dar cum stabilești un interval de preț?
Unde cumperi? În The Hills?
Vreau să cumpăr în zona asta. E amplasamentul perfect,
echidistant între The Comedy Store, Improv, Laugh Factory.
Vreau să pot merge pe jos noaptea la platouri.
- Da. - Câți metri pătrați?
Bun. Nu înțeleg metrii pătrați...
- Îmi sună ca acrii. - Câte dormitoare vrei?
Bun așa... Sincer, două,
fiindcă nu-mi plac musafirii.
- Vreau unul în plus... - Nici mie.
...dacă mă cert cu iubitul sau dacă sforăie sau ceva.
Am înțeles. Bun. E în ordine.
Bucătărie?
Am nevoie de spațiu cât să deschid pachetele aduse de curieri.
Vreau vedere.
Îmi place lumina din plin. Îmi plac ferestrele, dar și...
- Casa o să aibă ferestre, aproape sigur. - Ce bine!
Bun. Pereți? O ușă?
Vei fi o clientă ușoară.
„Casa asta de 3,5 milioane are două băi?”
„Patru dormitoare, o baie? O iau!”
- „Și ferestre?” - Da. Mi-o vindeți ușor.
Deja mă gândesc la vreo două case
pe care să le vezi.
O văd la fel cum văd și relațiile,
cum e căsătoria, e pentru totdeauna...
Chiar dacă nu e musai să fie așa. O știm cu toții.
Te va cuprinde frica,
dar, în cel mai rău caz,
dacă vrei să renunți, te ajutăm.
- O vindem, te mutăm altundeva. - Da.
Încă nu vreau să merg până la capăt. Doar prin pantaloni. Sex oral.
Rămânem îmbrăcați. Am mai făcut-o. Da.
Sună deplorabil.
E oarecum caraghios. Ca și cum...
Ai gâfâi.
Îmi place să stau aici. Așa de plăcut e să lucrezi aici?
Mai avem de lucru la relații,
mulți am fost cuplați.
- Ai fost cu... - Ne-am și despărțit. Gata.
De ce v-ați despărțit?
Jason, răspunzi tu la asta?
Își dorea o familie, iar eu am trecut prin asta
și nu eram pregătit.
Bun, deci acum ești cu altcineva. De cât timp ești cu ea?
De opt luni.
- Își dorește familie? - Nu pentru mult timp.
- Își permite s-aștepte? - E tânără, deci...
Deci tu...
Cu cât e mai mică?
- Are 25 de ani. Aproape 20 de ani. - Tu cât ai?
Așa deci. Dacă nu vrei copii, e ciudat să trăiești cu unul.
Stai să ghicesc!
Probabil că e super sexy, dar e înzestrată cu înțelepciune.
Ea seara citește, eu mă uit la televizor. Și vreau să petrec.
Nu trebuie să-i citești ca s-o adormi? Nu-ți alege cartea?
Eu, Mary și Chrishell trăim cu oameni până în 30 de ani.
- Zău? - Al meu are 29.
Are 29 de ani.
- Își doresc familie? - Da.
Asta e bine. Cum e cu fata adoptată de tine?
- Doamne! - Te înțelegi cu...
Cum o cheamă?
- Marie-Lou. - Așa.
Ne-am despărțit recent,
deci cred că e puțin supărată pe anumite lucruri din trecut.
M-am oferit să o scot la prânz, să se simtă bine.
Să aibă meniu de copii și creioane.
La un moment dat, am discutat cu Jason să facem un copil,
dar, în schimb, o s-o scot la masă pe Marie-Lou.
Mai mult nu vă apropiați.
E o tensiune aici de-o tai cu cuțitul!
- Bună! - Bună!
- Ce faci? Bre, de la Oppenheim. - Bine. Dar tu?
Sunt încântată să văd proprietatea
căci e dezvoltatorul casei lui Alesso.
Tipul e marfă!
- Jason, constructorul casei. - Bună, Jason! E superbă.
Mulțumesc frumos.
Deși nu-s specializată în Pacific Palisades,
am o clientă care caută ceva pe plajă,
deci asta ar putea corespunde.
Azi vine și Amanza căci îl știe pe designer
și abia așteaptă să vadă rezultatul.
- Poți să arunci o privire. - Mersi!
CINCI DORMITOARE - ȘASE BĂI 390 DE METRI PĂTRAȚI
PREȚ: 6.275.000 $
COMISION: 188.250 $
- Bună! - Bună!
Tocmai ți-am scris
că n-ai mai venit și nu mă mai iubești.
Te iubesc enorm!
- Asta vreau s-aud. - A fost o întârziere mondenă.
Bine! Te întorci?
- Bine. - Să văd toată... Da.
- Sexy rău. - Mișto, nu? Stilat?
Arată că ai venit la treabă, nu la joacă.
Stai, ai piercing în limbă?
- Am avut. Eram fată obraznică. - Odinioară.
Da? Parcă tot mai ai o găurică.
Da, am și eu, dar al meu e strâmb.
De ce e strâmb?
Când l-a pus, am sărit.
L-a îndesat și a intrat strâmb, deci a fost mereu...
- Asta acum 100 de ani. - Bine. Ești...
Când erau la modă acum 100 de ani.
- Dar, revenind la subiect... - Da, e o casă grozavă.
Îmi plac imaginile.
Îmi plac negrul mat și lămpile de alamă...
- Da. - ...nu de aur.
M-au intrigat pereții.
Mulți au făcut așa. E frumos.
- Ceva acțiune bicoloră. - Da, parcă e 3D.
- Tavane înalte, ceea ce e frumos. - Îmi plac!
Vedem bucătăria?
Ce drăguț!
Astea-s haioase.
- Îmi place! - Îmi place curat și alb,
dar e și o mică explozie subtilă de culori.
Ce zici de ăsta?
Îmi plac butoanele roșii la aragaze. Nu?
- Dar nu cu albastru. - Îmi plac la nebunie cu albastru.
Ți-ai rupt unghia?
- Ce naiba? Când s-a întâmplat? - Nu știu.
Nu, am simțit când... Fir-ar...
Am crezut că ai rupt-o la aragaz.
- Cine ți le face zilele astea? - Nimeni.
Hai să mă îngrijești!
În fine, vedem și restul casei?
Da, haide!
- Ce drăguț! - E drăguț. E piscină?
E... Un fel de jacuzzi mare.
- Vreau loțiune de mâini. - Eu, strugurel. Sunt bătăioasă.
Nu știu de ce suntem singure.
N-am idee. Vreau să zic...
Doar în tot turul acesta, știu de ce suntem singure acum.
- Ai ratat cheful de ieri de la Chelsea. - Serios?
- Da, sau ai scăpat de un glonț. - E o analogie mai bună.
S-au petrecut multe, dar am vorbit cu Chelsea.
- Ați apucat să vorbiți? - Nu.
Nu, presupun din atitudinea ta.
Vrea să-ți vorbească. Știu sigur.
Și știu că a vorbit recent despre tine.
- De ce vrea să-mi vorbească? - Să-și ceară scuze.
- Poți s-o asculți? - E discutabil.
- Depinde de ce debitează. - Ascultă ce spune.
- Am trecut de problema asta. - Eu, de problemele tuturor.
- Aș vrea să dispară. - Amanza.
- Zic: „Hei!” - Măcar ești la mijloc.
Nu e totdeauna ideal.
Dar aud totul, deci vreau să...
Să calmez situația, asta vreau să fac.
Dar nu cred că aș accepta. Nu ne-am împăcat.
Se simte etichetată drept ticăloasă
- ...în povestea asta. - E vina ei.
A zis că se simte
mai mult ca un mesager decât știm noi
și că, poate, alții gândeau și simțeau ca ea,
dar ea a fost singura care s-a exprimat.
Și cine-s ăștia?
Nu știu.
Știu că lui Mary și mie categoric ni se...
E un birou ieșit din comun.
Mary era cu Jason, Jason, cu Nicole.
Romain și Jason sunt la cataramă. Nu ne pasă.
Cine vorbește despre mine, de vreme ce ea e mesagerul?
Deci cine vorbește de mine?
Știu că nu Heather. Știu că nu tu.
Nu mi-ai spune. Nu cred că Mary.
Așadar, rămân Emma și Chrishell.
Da.
M-aș oftica destul de rău
să aflu că au vorbit despre mine cu Chelsea.
Inițial, m-aș aștepta, căci nu mă cunosc.
Dar, dacă tot vorbesc nasol despre mine sau despre familia mea,
vom avea o problemă.
Beți și altceva în afară de apă?
Îmi aduceți o limonadă carbogazoasă?
- Pare bună. - Sigur.
IUBITA LUI JASON
Bună!
Bună! Ce mai faci?
- Bine. Tu? - Bună! Grozav!
- Te prinde bine albastrul! - Drăguț!
Mulțumesc!
Ce drăguț! Ador culoarea.
- Doamne, ce drăguț! Mulțumesc. - Nu?
- Cu plăcere. - Ce local drăguț!
Am auzit de el, dar n-am fost niciodată, deci...
Mersi de alegere. E fantastic. Și mersi de discuție.
- Să ciocnim! - Da, să ciocnim!
Știu ce mi-a zis Jason, dar vreau să mă lămuresc cu tine.
- Da. - Nu vreau nicio...
Sigur. Da.
Sincer, nu te cunosc bine.
Dar ești foarte importantă pentru Jason,
cum sunt Mary și Nicole, pentru că i-ați fost iubite.
Aveți o legătură aparte, care e foarte importantă,
dar m-am gândit că ai ceva contra mea sau... Nu știu.
Te-am simțit ușor distantă
și mi-am zis că poate nu mă placi din cauza lui Jason.
Nu e musai să fim prietene, dar am putea măcar să ne înțelegem?
M-am gândit că asta ne desparte,
am fost convinsă de asta.
Când mi-a spus Jason, am rămas surprinsă.
Știam că ai avut o problemă cu mine de câteva ori înainte de asta.
Jason mi-a zis că te-ai supărat că nu te-am urmărit destul de repede.
Nu e adevărat.
Că nu comentam destul la postările tale.
Nu e adevărat.
I-am zis că o să te urmăresc fiindcă nu ne urmărim una pe cealaltă.
„Poate ar trebui să-ți urmăresc fosta iubită să fiu drăguță
și să-i arăt că vreau să fim prietene și că nu mă deranjează situația.”
Și nu m-ai urmărit și tu timp de trei luni și-am fost...
Nu-mi păsa, dar a întrebat: „O poți urmări și tu?”
Dar n-a fost din cauza mea.
Dar de nenumărate ori
am știut că ești supărată că am fost cu Jason și plângeai.
Când?
- Știi... - Când am plâns?
În Australia.
Credeam că ne întâlnim la un prânz în grup
și-apoi am auzit că te-ai supărat.
- Am zis: „Jason, du-te...” - M-am supărat, dar nu am plâns.
Nu voiam să te întâlnesc fiindcă simțeam că nu mă placi.
Și simțeam că mi-e greu să mă înțeleg cu tine, înțelegi ce zic?
Bine.
Și asta e o problemă.
Trebuie să ne înțelegem,
poate chiar să fim puțin prietene.
Nu-mi plac sucelile.
Nu că m-ar deranja să fiu prietenă cu tine.
Treaba e că-s mereu prietenoasă cu tine, dar nu suntem prietene și e în ordine.
Nu e adevărat.
Ce nu e adevărat?
Că ești mereu prietenoasă cu mine.
Mereu te-am salutat cu o îmbrățișare, un compliment și brațele deschise.
- Vă cunoașteți, da? - Bună! Da, de la birou.
Ce mai faci? Bună!
- Ce faci? Mă bucur că ai ajuns. - Bună!
- Bună, frumoaso, ce faci? - Bună!
Bine. Tu?
- Bună! Cum ești? - Bună!
Sunt bine.
Nu m-ai întrebat niciodată nimic. Nu te interesez.
- Mă ignori. - Nu am...
Nu trebuie să mă interesezi. Ci să fiu prietenoasă cu tine.
Asta e diferența. De aici pornesc.
- E părerea mea. - Ignorarea nu e prietenoasă.
Te întreb ceva, ție nu-ți pasă. Și-mi întorci spatele.
M-ai întrebat și nu mi-a păsat? Ce m-ai întrebat și nu mi-a păsat?
Nu e adevărat.
Suntem împreună de opt luni.
- În opt luni, ce înseamnă o dată? - Nu-mi amintesc.
- Nu s-a întâmplat așa ceva. - Nu.
N-o să stau să te ascult spunând că nu mi-a păsat.
Îmi susțin declarația. Nu am făcut așa ceva.
Nu sunt așa.
Nu a existat dată să nu te salut și să nu-ți fac un compliment.
E mereu același compliment.
- Și mereu de față cu Jason. - Ce?!
Pe de o parte, spui că te ignor.
Pe de alta, admiți că te salut călduros atunci când te văd.
Când e Jason de față, da.
Dar ești excesiv de prietenoasă, la modul exagerat.
Când nu e de față, nu-mi vorbești.
Când sunt eu cu tine în lipsa lui Jason? Niciodată!
Nu-s obișnuită cu dramele.
- Sunt din Germania... - Dar creezi drame.
Nu e nicio dramă. N-am nimic cu tine. Te simți atacată când nu e așa.
Mi-ai pus măcar o întrebare?
- Am încercat... - Ți-am pus una.
Da. De fapt ți-am pus mai multe...
- Nu e adevărat. - Lasă-mă să termin!
Dacă-mi pui întrebarea, lasă-mă să răspund.
- Poate vorbim cu Jason... - Mă lași să răspund?
- ...și-l întrebăm fiindcă... - De acord!
- Da. De ce nu? Să-l sun? - Sună-l! Da!
- Bună! - Bună, iubitule! Sunt cu Chrishell.
LA TELEFON
Așa.
Cred că nu vrea să fie prietenă cu mine.
Mi-a zis că din cauză că am fost geloasă, am plâns.
Nu te-am făcut niciodată geloasă.
Nu mi-a ieșit niciodată din gură așa ceva.
- Niciodată. - Dar...
Mie nu mi-a zis așa ceva.
Niciodată nu am... Știi că totul se filmează, da? N-am zis asta.
- O iau razna? - Bine atunci, ai zis că sunt
iritată din cauza ta, ori nu știu ce-ai zis. Repetă, atunci!
Cu plăcere, dar, te rog, nu-mi atribui cuvinte.
- Nu apreciez așa ceva. - Fetelor, trebuie...
Trebuie să particip la convorbire?
- E din cale-afară de ridicol. - Regret, Jason.
Ce-mi scapă din timpul petrecut de noi patru în Australia?
N-a fost plăcut, cum credeam. Ce s-a întâmplat?
- A fost plăcut, dar tu... - Nu ți-am pus destule întrebări.
Nu e treaba mea să-ți pun întrebări. Îmi pare rău, nu e.
Dar ar fi frumos, fiindcă-s iubita lui Jason,
să ne putem înțelege.
- Și să vorbim normal. - Te-am întrebat cât ai stat la Paris.
- Când te întorci, te-am întrebat... - Nu. G m-a întrebat.
Glumești?
O plac mult pe G.
E foarte drăguță cu mine, dar tu n-ai fost așa.
De asta zic...
Partenerul meu folosește pronume epicene.
- E simplu. - Scuze.
Așa profundă e relația noastră,
unde celui mai important om din viața mea
nu îi știi pronumele, și e în ordine.
Dar ce subliniez eu e că nici tu nu mă cunoști.
Nu îți voi fi prietenă. Nu am nimic în comun cu tine.
Dar nu merită prietenia cu Jason...
- Fetelor, pot să închid? - ...să discuți cu mine?
- Nu-mi place... - Da. Bine, pa, iubitule!
- Bine, te iubesc. Pa! - Și eu. Pa!
Simt că pierd neuroni cu discuția asta.
Ești prea plină de patos.
Am impresia că nutrești încă sentimente sau așa ceva.
Bun, uite ce e!
Mă voi retrage din această discuție.
Găsesc că nu merită.
Sunt amică cu Jason, dar nu e musai.
Mare prostie!
- Așa. Bag-o puțin în pantaloni. - Bine. E cald rău aici.
Chiar e.
- Nu schimb temperatura. - Curg apele pe mine.
Să se consemneze că sunt 22 de grade.
- Ești termometru? - Or fi 72 Celsius.
Bună ziua!
- Ce faci? - Hola!
- Ce face toată lumea? - Ore suplimentare.
Am prezentat o casă în Encino.
Cred că știți proprietarul. Conduce Alesso.
Atunci îl știu.
S-a mutat recent și își vinde casa din Encino cu 5,9.
- E un preț bun. - Știu.
Emma, hai să vorbim despre Lloydcrest!
Bun, la ce preț te gândești?
Vreau s-o dau cu cel puțin 20.
- Atingem ținta de 20. Bun, te înțeleg. - Da. Ce părere ai?
Ne trebuie o reducere serioasă dacă e s-o vindem.
Mi se pare corect.
I-am zis și lui și cred că e o discuție grea
fiindcă crede că merită suma X.
De când n-am mai prezentat-o? Câți sunt interesați?
N-am primit nicio cerere.
Deci zace, prea scumpă, cu lunile?
Ca atunci când vezi pe Raya același om.
Nu-l vrei, că nu știi de ce e tot acolo.
- Ce analogie! - Nu?
Am stat de vorbă cu el.
Nu e sau nu era interesat să scadă prețul.
Am vorbit puțin cu el.
L-am întâlnit la restaurant acum două zile
și era dispus la o reducere mare.
Da, dar erați la un pahar.
Normal că o să zică: „Da, nu, sunt de acord.”
Dar, când treaba devine serioasă, ține cu dinții de suma cerută.
Dacă nu vindem casa în două luni,
vine taxa pe reședințe de lux și trebuie să mai dea 700.000 $.
De luna viitoare, la Los Angeles se va aplica taxa pe reședințe de lux,
deci toți vor să vândă casele de peste cinci milioane de dolari
înainte să intre în vigoare taxa.
E răspunderea ta să îi stabilești prețul corect.
Cu cât sugerezi să-l scădem?
Cu șase milioane. De la 19 la 13 milioane de dolari.
Șase milioane?
E cea mai mare reducere de preț a acestui birou.
Dublă față de cea mai mare.
- Dar îi trebuie. - E musai să fie șase?
Trebuie listată la 12.995.000 $ și se va vinde cu vreo 12.
Când ai vorbit ultima oară cu el?
Poate acum, că se apropie termenul, o să...
Am vorbit acum două săptămâni.
I-am explicat faza cu taxa și restul.
O să vorbesc din nou cu el. Doar că e o reducere de preț imensă.
N-aș sugera șase milioane dacă n-ar fi trecut taxa,
dar a trecut și acum suntem în criză de timp.
Nu putem să așteptăm.
Trebuie să ieșim pe piață și să o listăm la 12.995.000, punct!
Altfel, ne îndepărtăm de listare.
O să-l sun mâine.
Cred că e o reducere importantă.
Îl respect ca om de afaceri și nu e cea mai plăcută discuție,
dar o voi avea.
Nu a trebuit niciodată să rog un client să-și reducă prețul de vânzare cu 30%.
Cred că e o discuție necesară,
dar e o cerere mare
care mi-ar putea strica relația cu clientul meu Micah.
La anul vom discuta serios cu clienții despre reduceri de preț,
căci vânzătorii nu au înțeles că piața aceasta scade.
Asta e noua noastră realitate.
Și a clienților.
PETRECERE LA A ZECEA ANIVERSARE
Măiculiță! E demențial!
Diseară, dau o petrecere imensă
pentru a zecea aniversare a Grupului Oppenheim
și James Goldstein ne lasă s-o folosim diseară.
- Salut! - Bună!
- Ai crescut de ultima dată?
Am invitat toți agenții din LA și câțiva din OC
căci am de făcut un anunț important care îi va afecta pe toți.
- Ce faci? - Mamă! Ce casă!
- Bună! - Bună! Ajungi până la tavan!
Bună, frumoaso!
Colegă din OC, slavă Domnului!
- Agenta mea preferată din OC. - Bună!
Mă prefac că n-am auzit.
Casa arată incredibil. Jason s-a întrecut pe sine.
E locul ideal pentru a zecea aniversare.
AGENT OC
- Bună! - Bună!
Sunt cu Jason și Brett practic de la bun început.
Zece ani care au trecut cât ai clipi din ochi, pare-se.
E un motiv pentru care sunt loială brandului care e Grupul Oppenheim.
Jason mi-a deschis ochii asupra lumii imobiliarelor,
așa că avem o istorie îndelungată, atât personal, cât și profesional.
- Nu poate fi adevărat! - Da.
Doamne, efectiv crește iederă în casă!
Da!
- Semăn cu casa? - Senzațional! Da.
Am adus și o mică poșetă, să le dau tuturor un mesaj diseară.
Când începe cineva să spună minciuni și nu...
O duci acolo, i-o pui în față și apoi o iei din loc.
Cum e acum piața în Orange County?
Cu noua taxă pe reședințe de lux,
în câteva luni vom vedea o schimbare majoră.
- Bună! - Arăți super!
Ce mai faci?
Incredibil, zece ani! O nebunie!
Incredibil că n-ai realizat nimic în zece ani!
Zise prima care m-a făcut mogul al imobiliarelor, înainte să fiu.
Așa e.
Bună, frumoaso!
- Bună! Arăți fabulos! - Și tu!
Jason locuia într-un vârf de deal, în garsoniera cuiva.
Avea 45 mp... Tu știi.
Cu o vedere fantastică.
Iar eu tocmai trecusem prin divorț și dormeam pe canapeaua lui.
Pe urmă... Nu vreau să spun.
Spune adevărul!
Dimineața, Jason se scula, trecea prin încăpere cu fundul gol
și se ducea pe veranda cu vedere asupra orașului superb,
cu talc de copii și își pudra ouăle.
- De ce? - Nu știu.
Vedeai o mare... Și-apoi făcea!
Pot să-ți iau poșeta? Ai spus destule.
- Dar ținutele Lakers? - Da.
- Mersi! - Te iubesc!
Pe mâine! Te iubesc!
O să fie plăcut.
Și nu-i aducem laolaltă pe OC și LA.
E o schimbare de peisaj.
Unde e Chrishell?
Nu vine.
- De ce? - Nu se simte bine, așa că...
Marie-Lou nu trebuie să-și facă griji.
Stai, ce?
Abia ajung să te sărut.
Când au fost împreună ultima dată,
Marie-Lou a fost geloasă pe...
Jason începuse să fie cam prea jovial pe lângă ea.
- Nu știu exact... - Jason poate deveni foarte jovial.
Va fi o seară specială.
Da, mă bucur mult că vine toată lumea.
Da, e plăcut să-i aduni pe toți.
Păcat că nu e și Chrishell.
Știu. Doar ea lipsește, nu?
Nu e o persoană geloasă.
Chrishell nu e prea prietenoasă cu ea.
- Zău? - Am cinat deunăzi la Jason.
Și a zis: „Toți ceilalți sunt agreabili.
Dar Chrishell nu e prietenoasă și accesibilă.”
Am văzut cum Chrishell o îmbrățișa pe Marie-Lou
și am rămas...
Sincer, mereu e ciudat
când ai o nouă fostă cu o nouă iubită,
mai ales când fosta arată senzațional.
- Chrishell e sexy rău. - Da, e.
Aș zice: „Asta mi-e concurența?”
Marie-Lou e superbă, dar Chrishell e femeie, înțelegi?
Nu-mi place că lipsește de la marea serbare.
În plus, voi face un anunț important, deci îl va rata.
Ceri mâna cuiva?
Drace!
Emma, putem vorbi?
Doamne!
Voiam să vorbim fiindcă am vizionat o proprietate cu Amanza
și a zis că Chelsea a spus că ea e mesagera.
Zic: „Pentru cine?”
Dacă toată lumea s-a simțit ciudat la început,
înțeleg perfect.
Nu mă cunoști, situația cu Nick, tot restul,
înțeleg ca lumea să se simtă ciudat.
Dar, în clipa asta, aș vrea să am relații bune cu toți.
Așa că m-au surprins spusele ei.
Și am simțit că, dintre toți, sunt foarte apropiată de tine
fiindcă ne-am atașat, așa că vin să-ți vorbesc întâi ție, căci asta mi-e firea.
Din câte știu, nu s-a vorbit despre tine după ce te-am cunoscut.
Știu sigur că nici eu, nici Chrishell nu te-am pomenit.
Nici Heather.
- Nu știu, cere-i lui Chelsea detalii. - Da.
Mă întreb
dacă încerci să faci o alianță fiindcă ai mers prea departe?
Sau lumea chiar vorbește aiurea?
Nu există altă variantă.
- M-aș supăra dacă... - Și pe bună dreptate.
Nu te-aș vorbi de rău.
Nici Chrishell n-ar face-o. Iar Chelsea știe asta.
Cu asta, basta.
Așa că...
Cine dracu' a mai rămas?
Cu Amanza, parcă jucam Indiciu sau ceva de genul ăsta.
Nu știu despre ce vorbește Amanza acum.
Nu mi-a plăcut echivocul ei.
Dacă știi ceva, nu-mi ești prietenă? Spune!
- Ești prietenă cu Amanza, nu? - Așa cred.
- Încotro bați? - Da.
Dacă știi ceva, de ce nu-mi spui?
Dacă sunt prietenă cu cineva, îi spun dacă știu ceva.
- Doar știi asta. - Exact.
Nu știu de ce Amanza îmi dă informații vagi.
Agită apele.
Nu știu în cine să mă încred sau ce să mai înțeleg.
Sunt foarte derutată.
Și eu aș fi. Și eu sunt derutată.
Amanza spune adevărul sau agită apele?
O să fie o cină foarte interesantă.
- Doamne, uite ce priveliște! - Ce drăguț!
Ultimele cuvinte: „O să ne distrăm.”
Doamne, sunt lângă Emma!
- Scumpo, tu stai aici. - Scumpo.
Nu tu, scumpete.
- Pot să trag o dușcă? - Ai ieși cu o femeie?
Bine punctat!
- Ai ieși? - N-am ieșit. Dar sunt deschisă.
- Nici eu n-am ieșit. Explorez. - Vezi ce-ți place.
Categoric am în viață mai multă tequila decât femei.
Vă pot întrerupe, doamnelor?
Eu și Brett vrem să ținem un speech la a zecea aniversare.
Nu a noastră.
- Da. - Ci a agenției.
Mulți dintre voi ne știu de mult.
Cred că știți ce greu ne-a fost să ajungem aici.
În 2010, locuiam în două camere,
mutându-mă între canapea și dormitor cu amicul meu.
Brett, nici tu trăiai mai bine.
Trăiam chiar ceva mai rău.
Am făcut birou în celălalt dormitor. Am pornit Grupul Oppenheim.
Habar n-aveam ce va deveni azi, bineînțeles.
După vreo doi ani, am făcut un lucru
sancționat la o școală de afaceri, am deschis un birou pe Sunset Boulevard.
Vom cheltui toți banii clădindu-l.
Ne vom angaja prietenii buni.
- Da! - Vom vinde imobiliare.
- Cel mai prost plan de afaceri. - Exact!
Nicole era acolo în apartamentul de 45 de metri pătrați.
Nu ți-am putut lua pantofi sau cadouri atunci. Mary, nici ție.
Vă e mult mai bine decât lor două.
Trăiți vremuri mai bune.
Cum bine știți, toate agențiile fac reduceri.
Fiecare agenție face concedieri
și reduce spațiile de birouri.
Iar noi ne extindem.
Deschidem un birou nou la Los Angeles
chiar lângă cel existent
și vom cheltui sume cu șase zerouri ca să-l clădim.
Avem încredere și sperăm că veți face din acest plan un succes.
Știu că nu pe mine mă țintea fiindcă pun osul la treabă.
Celelalte fete trebuie să mă ajungă.
Jason, suntem foarte mândri de această inițiativă.
Sper ca biroul din OC să nu ajungă să-l subvenționeze pe cel nou din LA.
E bătăios!
Într-un timp foarte scurt, a deschis biroul din Cabo,
un birou la San Diego,
iar acum face unul nou, mai mare, la Los Angeles.
Dar, într-o piață așa instabilă, e puțin cam stresant.
Nu-ți faci deloc griji, ținând cont de piață, inflație...
Ba da.
Mi-a plăcut mereu să joc tare când ceilalți fac contrariul.
Vreau să vă mobilizați, să nu mă faceți să regret.
Jason putea să ne adune să ne spună să muncim mai mult.
Nu să cheltuiască de la el două milioane
și-apoi să ne pună pe noi să-i realimentăm contul,
dar fiecare lucrează în felul lui.
V-ați culcat pe o ureche recent.
Eu una, nu.
Agenții din OC muncesc pe brânci. Vorbesc serios.
- Aducem mai mulți bani. - Cât avem acum în listări?
Peste 400 de milioane...
- Aveți 400 de milioane în listări active? - Da.
Atunci de ce ai rochie de la Fashion Nova?
Când ești nou, te miști naibii.
Nu o suport pe femeia în rochie oranj.
Mai putem pune acolo vreo două birouri.
- Vor fi agenți noi? - Vreo doi, sper.
Pot fi evaluați psihologic înainte să ocupe un birou?
Sunt în birou doar de un an și ceva,
dar sunt mulți oameni, multe personalități, multe opinii,
iar eu sunt dornică să învăț, să cresc
și poate să accept oamenii așa cum sunt.
Stai, Chelsea, spune așa.
- Mereu trebuie să te bagi? - Da! Când bei, prinzi curaj.
Ce ai vrea să fac, Amanza, Doamne?
Să faci ce spui.
Ei bine, nu e stânjenitor.
Ca faci, fată?
Distracție!
Dinamica poate diferă puțin, OC, LA,
dar nu știu cum gestionați confruntările.
Noi am avut probleme cu hărțuirea.
Nu știu dacă și voi.
Puțin.
Vorbești serios?
Cred că e greu să te simți hărțuită când tu ești persoana care atacă.
Ai atacat-o pe Chrishell,
pe urmă pe mine, și vorbești de hărțuire.
Trebuie să fii responsabilă.
Vă rog...
N-am chef să reiau discuția.
Nici eu, câtuși de puțin.
Mai bine ne rezumăm la fapte, fiindcă nu sunt exacte.
Nu facem altceva.
- Ba nu. - Nu.
Stați să rezum! Ea a început.
Mulțumesc.
Chrishell s-a apărat.
E în ordine să vorbească despre situația lor?
Vrei să tac?
De fapt, am și eu de zis ceva.
Dacă începi un scandal și cineva se apără,
nu ești victima.
- Mulțumesc. - Scuze!
Mă enervează părerile celor care n-au fost acolo.
Bun. Care e varianta ta?
- Ce spui? - Care ți-e varianta?
S-o auzim, dacă e așa diferită! Care e?
Mă obosește pozarea în victimă din biroul acesta.
Maturizați-vă! Sunteți adulți.
- Fiți responsabili! - M-am victimizat?
Ai zis că ești hărțuită.
Stați așa! Nu tăbărâți pe Nicole!
- Nu tăbărâm. - Sunteți două pe una.
Nu-mi pasă ce ai de zis. N-ai fost acolo.
- Ba îți pasă! - Ba nu.
Mă răstălmăcești.
Repet ce ai spus.
Nu-mi pasă de ce cred alții.
- Ai atacat-o pe Emma. - Nu...
O clipă!
Pauză! Opriți-vă naibii odată!
Terminați cu prostiile, hărțuirea, atacurile.
- Toată lumea de-aici e nesigură. - Eu nu.
Și ne afectează agenția, prieteniile.
S-a ajuns la lovituri foarte murdare,
așa că fiți toți cinstiți, spuneți adevărul,
indiferent dacă are vreo legătură directă cu drama inițială.
Terminați toți cu prostiile!
Da, e nașpa.
N-ai vrut să stârnești Al Treilea Război Mondial cu Chrishell,
dar ai făcut-o, și iată-ne!
Subtitrarea: Andrei Albu