DIAMANTE BEACH ESTATES PROHLÍDKA PRO MAKLÉŘE
Ty jo. Luxusní Cabo v celé své kráse.
8 LOŽNIC, 16 KOUPELEN, 2600 M2
CENA 40 000 000 DOLARŮ
PROVIZE 1 200 000 DOLARŮ
Hned u Ritzu, ale toho...
Čau, holky.
- Ahoj. - Čau.
Jde o jeden z nejunikátnějších domů v Cabu.
Nabídka brzy vyprší a já bych ji rád urval.
Osm ložnic, 16 koupelen,
piklebal, green, kde jsem vyklepnul Jasona.
Dluží mi stovku.
- Netrefil jsem putt. - Aha.
- Čtyři vířivky, hřiště na basket. - Čtyři?
- Bowlingová dráha. - Šílený.
Diamante je velmi exkluzivní, uzavřený komplex v Cabu.
Holky jsem pozval na prohlídku, jak jen to šlo,
protože přesně takové domy potřebujeme, pokud chceme být v Cabu jedničkou.
Viva la Mexiko.
Čau!
Je to úlet. Jsme tu chvilku. Brett a Jason nás zasvěcují.
- Ahoj. - Moc hezký výhled.
- Za kolik se prodává? - Myslím, že za 40.
- Dobře. - Majitelé jsou tady.
- Manželé. - Skvěle.
Seznamte se s místními makléři.
- Ptejte se, nasávejte info. - Jo.
Pojďte.
- Chelsea. - Ahoj.
- Nicole. Těší mě. - Karina.
Tohle je majitelka. Přeslechla jsem jméno.
- Marcia. - Marcia.
- Emma. Těší mě. - Mě také.
Musíte mi říct, v čem tkví tajemství vašeho úspěchu.
Víte co?
Všechny drahé moderní domy mají takové ty výsuvné markýzy.
Já je vyrábím.
Ty jo.
Nebudeme kamarádky? Chci k vám do učení.
Na mě nekoukej. Prý se párkrát spletl.
Čau!
Ahoj.
- Holky. - Čau!
Ahoj.
Snažím se nehrát na pytel.
- Tak... - No jo.
Polechtalas mě na zadku.
Ale musím být upřímná...
- Ahoj. Ráda tě vidím. - Já tebe taky.
To jsou kalhotky?
- Jsem naostro. - Vypadá to...
- Bre, dneska v barevném. Sluší. - Díky.
Myslela jsem, že jsme si to vyříkaly, pochopily se a jsme v pohodě.
Ale podle Chrishell zjevně ne, takže lokty ven.
Budu muset zase odemknout.
Co včerejšek?
Průser jako vždycky.
Že já nezůstala doma.
Ráda se kouknu, ale nechci v tom figurovat.
Bylo to velký. Kolosální průser.
Pořádná hromada.
- Dobře. Takže dáme tequilu? - Jo.
- Panáky? - Není to blbý?
Vydrž, Nicole. Pomůžu ti.
- Díky. - Budu tvůj caddy.
Do hajzlu!
Vy tu žijete dlouhodobě?
- Ano, žijeme. - Hezký.
Bylo těžké od něj odletět pryč. Jsem to ale máma.
Jo. A sehnat lidi, kterým můžeš...
- Bre, jsi to ty? Jak se máš? - Čau.
- Dobře. Co ty? - Taky.
- Chrishell. - Cassandra.
Moc mě těší. Parádní boty.
- Máme podobný vkus. - Díky.
- Svět je malý. - Jo. Co ty tady?
Jdu si to tu prohlédnout pro jednoho zahraničního klienta.
Ani mě nepřekvapuje, že máš známé v Mexiku.
- Řešíš hodně realit v Mexiku? - Vlastně ne.
Je to moje první prohlídka v Cabu. Normálně sídlím v LA.
Hezky. Pro koho děláš?
- Pro Christie's v Beverly Hills. - Aha.
Heather se zmínila, že tu někdo od vás bude.
- Znáš Heather? - Jo.
- Jo, už dlouho. - Mám ji ráda.
Doufala jsem, že tu bude, ale prý je doma s dítětem.
- Jo. Má krásného syna. - Jo.
- Přeju jí to. - Jak se teda znáte vy dvě?
Známe se už roky.
Podle mě se pořádně neznáme.
Ale v naší branži se od vidění známe všichni.
Dělaly jsme hostesky.
Jo, známe se odtamtud. Pak jsme se ale nevídaly.
A pak jsi ještě měla tu fitness apku.
Byly jsme v kontaktu, když jsi sháněla modelky na focení.
Tu apku chci.
Asi bych ji měla oprášit.
Cassandru si sotva pamatuju, ale zjevně o mně ví všechno.
Jak žiješ? Viděla jsem, žes získala licenci.
V roce 2016.
Čau, holky.
- Ahoj. - Čau.
- Ahoj. Chelsea Lazkani. Těší mě. - Mě taky.
- Čau. Amanza. - Ahoj.
- Cassandra. - Těší mě.
Všem vám to moc sluší.
- Tobě taky. Jsi makléřka? - Jo.
- Hezký. Zdejší? - Ne. Působím v LA.
- Kde? - Beverly Hills.
Ale jsem nová. Licenci mám pár měsíců.
Mám se ještě hodně co učit.
Prodávala jsem moderní umění, takže mám plno klientů z celého světa.
- Jsi hrozně sexy. - Nemají tu víno Oppenheim?
Domluvíme si heslo. Když ho řekneme, bereme roha.
Přemýšlím.
- Co alkohol, který nikdy nepiješ? - Víno Oppenheim.
Víno Oppenheim.
- Víno Oppenheim. - Jo.
Vevnitř nějaký bude.
Jdeme si dát skleničku.
- Těšilo mě. - Mě taky. Čau.
- Čau. - Už sis to tu prošla?
- Tak počkat. Zasvětíš mě? - Ráda.
- Co je zač? - Nevíme.
Dělá, že jsme dobré známé, ale nejsme. Nesnáším, když někdo spustí:
„Ježiši! Tak ráda tě vidím!“
To mě hned vyděsí.
Koho vám to připomíná?
Mně nikoho.
Chelsea.
- Jaké jsi znamení? - Kozoroh. Ty?
- Hovno. - Ty taky?
- Ne, ale jen tak tak. - Aha.
Přijde mi, že energií jsem víc Kozoroh než Vodnář.
Nejúspěšnější podnikatelé,
kteří si jdou tvrdě za svým, jsou obvykle Kozorohové.
- Vyzařuju stejnou energii. - Jo.
Na znamení a kompatibilitu dost dám.
Několik jasnovidců už mi říkalo, že bych to mohla sama dělat.
Byla jsem z ní nesvá. Nevěděla jsem, jak mám držet kabelku.
- Nechte toho... - Ne, fakt.
Jsem jak na jehlách.
Jsem rok a osm měsíců vdaná.
My jsme s manželem osm a půl let.
Fakt? Připadáš mi hrozně mladá.
- Naběhne na tebe s tou přehnanou milostí. - Jako stepfordská panička.
Hned přemýšlím, o co jí jde.
- Vezmu si na tebe číslo. - Jasně.
Momentíček. Tak jo.
Neznáme se.
Jen mi reaguje do zpráv na každý příspěvek, co zveřejním.
Cože? Píše ti?
Říkala, že je v realitách nová, tak má asi radost, že vidí známou tvář.
A co já s tím?
- Uvolni se trochu. - Ne, ale...
Napiš mi.
Krásný nehty.
- Díky. - Sluší.
Mám žízeň. Potřebuju margaritu. Jsme přece v Cabu.
Tak jo. Dáme si.
MAKLÉŘI Z HOLLYWOODU
Jo.
Tak jo.
Panáky už jsou na stole. Jde se pařit.
Těším se, že konečně vypnu roli matky a trochu si s holkami povyrazím.
Na zdraví!
Co to je?
- Tequila. - Chutná jinak.
- Tyhle... - Ale úplně.
Proboha. Nevypadáš špatně. Nechci ti lichotit, ale...
Řekni, že vypadám dobře. Já ti to řeknu. Jsi pěkně sexy.
Nevypadáš špatně. To je kompliment.
- Vím, že chceš být má kámoška. - Já chci být tvá kámoška?
- Určitě. Ty si teda věříš. - Trošičku.
- Jsem hustá, no ne? Jsem. - Mám tě ráda.
- Nápodobně, drahá. - Ty jsi taky hustá.
Nebudu lhát. Říkala jsem to hned...
Že by chvíle, na kterou jsme čekaly?
- Předem jsem tě zavrhla. - Jo.
Jsi chytrá, máš to srovnaný, pálí ti to.
- Díky. - A jsi přímá.
To mám ráda. Nebudu ti lhát.
Vidíš, že tě beru. Jsi hustá.
Dobře. Tohle je naše nové...
Pojď ke mně!
No dobře.
- Strčila mi cecík do pusy. - To byl bonus.
Já myslela, že součást balení.
Po tequile bývám vždycky milejší, takže to přisuzuji jí.
- Čoko koza! - Jo!
Jen chci říct, že jsem se na tenhle večer dlouho těšila.
Cítím, že dneska můžu být sama sebou.
Je fajn cítit se dobře ve vlastní kůži, když tu není Chrishell ani Emma.
Zajímalo by mě, kde ty dvě vězí. Měly jsme tam být všechny.
Štve mě to. Tím, že se straní, se nám rozpadá rodina.
- Pojďme si to užít. - Dorazí.
A dát si oraz.
- Přijdou. - Fajn. Ale teď...
Chápu, ale nelíbí se mi, když někdo pomlouvá mé kámošky.
Dostává mě to do blbý pozice.
- Stačí říct, že si to užijeme. - Vždyť jo.
Chrishell a Emmu z toho vynech.
Prostě o nich nemluv. Snažím se tě z toho vylízat.
Brzdi trochu. Klidně dál mluv, ale uber.
Buď v klidu.
Tím nikdy nikoho neuklidníš.
- Tak mi to laskavě neříkej. - Dobře.
Čau, kočko.
Jak je? Vypadáš skvěle.
- Cassandru už znáte. - Já ne.
- Cassandra. Těší mě. - Nicole.
- Ráda tě vidím. Máš se? - Čau.
Posaď se.
- Cassandra nás musí dohnat, nebo to nedá. - Jo, tady máš.
Sekne ti to.
Všechny jste sexy. Na zdraví.
Ty jsi vdaná?
Jsem.
Asi dělá někde v donuterii.
Jo, vytáhnul se. Je to největší miláček.
Chtěl se ujistit, že budu nadšená,
tak jsem si jich byla pár zkusit. Udělal mi radost.
- Jak dlouho jste svoji? - Rok a osm měsíců.
- Ty jsi taky vdaná? - Ne.
A ty?
- Nuda! - Hustý.
- Nuda! - Fajn.
Ne, nejsem vdaná.
Pardon.
Dobrý.
Ani jsem se nezeptala. Nezvažuješ změnu zaměstnavatele?
Zajímavá otázka.
Jsem vděčná, že mi v Christie's dali šanci,
ale uvítala bych pozornější mentoring.
Moc se nerozvíjím, protože jsem ve velkém, luxusním týmu.
Trochu to rozčísnu. Cítím mezi vámi napětí.
Zdá se mi to, nebo se moc nemusíte?
Ne? Vážně?
Jsme připité, takže ideální chvíle si to vyříkat.
Každý jsme nějaký. Já jsem hodně otevřená a ukecaná.
Ty taková nejsi, Chrishell taky ne. Jde jen o to zjistit, jestli si sednete.
- Nic víc. - Proč myslíš, že jste takové?
Proč jsme takové?
Zdrženlivější a uzavřené.
- Protože život. - Každý si něco prožil.
Nehodlám tu rozpitvávat, proč jsem taková, jaká jsem.
Vyrůstala jsem v LA, takže jsem si dost zkusila.
Od 16 jsem se o sebe musela postarat.
Poznala jsem plno pošahaných holek, prospěchářek.
Ale ustála jsem to. Spálila jsem se už mockrát.
Když je na tebe někdo milý, nemusí to znamenat, že se chce vetřít.
- Možná je takový od přírody. - Jo.
- Možná. - Jo.
- Spíš ne.
Divila by ses.
Jeden nikdy neví.
A proto máš ten obří prsten, holka.
Protože jsi tak autentická.
Chcete si získat Chelsea? Lichoťte jí.
Jen si myslím, že ne všichni si zaslouží,
abych si je připustila k tělu a byli mými přáteli.
Nevím.
Moc mě mrzí, že sis v minulosti prožila něco bolestivého
a jsi teď radši ostražitá.
Nejsem ostražitá.
Jen si nepouštím každého k tělu, protože nemusím.
Jestli tu chceš sedět, musíš si to zasloužit.
Jdu tančit. Zatím.
No ty vole!
Čau, Chelsea!
REALITNÍ KANCELÁŘ OPPENHEIM GROUP
Domluveno. Zítra ve tři odpoledne. Hacienda Penthouse.
Výborně.
Tahle adresa je neskutečná.
Přímo v srdci jednoho z nejluxusnějších resortů v Cabu.
Pro nás jako dělané.
Čau.
- Čau! - Ahoj!
Vítejte v O Group Cabo, holky!
V Jižní Kalifornii teď realitní trh stagnuje, ale v Cabu frčí dál.
Chceme makléřkám z LA. ukázat místní pobočku,
protože tu lítají milionové provize a neplatí se daň z luxusních domů.
Jestli mají zámožné klienty, můžou jim Cabo doporučit.
Víte o kanceláři s lepším výhledem?
- Ani náhodou. - Jezděte častěji.
A třicet metrů odsud dělají margarity.
Tamhle je bar.
- Tady by se to pracovalo. - Jo.
Udělejte si pohodlí. Tohle je váš druhý domov.
- Je tohle v pohodě? - Tady je v pohodě všechno.
- Paráda! Cabo je boží! - Já to taky neřeším.
To se mi líbí.
- Ty vypadáš taky skvěle. - Díky.
Není to sexy kost?
- Promiň. Musela jsem. - Jí to sluší vždycky.
- Kdo si dá panáka? - Všichni?
Měla bych dělat barmanku.
Zase ten chlast?
Rád bych vám představil lidi z našeho zdejšího týmu.
Šéf kanceláře Alen.
- Hola. - Ahoj, Alene.
- Tohle je Isabella. - Ahoj. Těší mě.
A Daniela, která mluví plynně španělsky.
- Hola. - Super. Ráda se naučím víc español .
Paráda. Takže žádné drama?
- To přišlo až před 12 minutami. - Já si říkám.
- Na to je nás tu málo. - Jdeme to okořenit.
- Jo. - Přesně.
Isabella a Lou jsou nejlepší kámošky. Pořád spolu.
- Narodily jsme se ve stejném městě. - Jak dlouho děláš do realit?
Asi osm měsíců.
- Takže krátce. - Jo.
- Kolik lidí tu máte na plný úvazek? - Šest sedm.
Ale chceme ještě přibírat.
Jen za poslední dva tři týdny
jsme prodali pozemky za 30 milionů dolarů.
A nově máme podmíněnou smlouvu na dům za 10,75 milionu,
který ještě není hotový.
Prodáváme i rozestavěné domy.
A taky Haciendu a jeden další dům v tomhle komplexu.
Ale mezi kupujícími z LA a Caba je velká symbióza.
Tak to svým klientům vychvalte.
Zdejší počasí a životní styl lidi z LA dost láká.
Klidně je sem vezměte.
- A jaké jsou tady provize? - Šestiprocentní.
Tři a tři za 20milionový dům.
- Jo. - Hezký!
V Los Angeles si dělíme provizi ve výši pěti až šesti procent.
V případě luxusních nemovitostí bývá rozdíl mezi pěti a šesti markantní.
Není divu, že nás láká sbalit si bikiny a odletět do Caba.
Když už jsme u toho,
Brette, víš, jak jsi mě prudil s tím domem?
- Vzpomínám si. - Prodal se za pět.
Jen pro info,
- Jo! - Dobrá práce.
Mám radost.
- Boží. - Pochvala.
- Díky. - Nemělas to snadný.
- Dobře ty. - Díky.
Jsi dobrá, Bre!
Nevidím zvon.
- Ale máme ho. - Vážně?
- Tamhle na pláži. - A zvoní španělsky?
Dělá...
Mary!
- Čau! - Čau!
- Jak se máte? - Jasone!
Ahoj!
Moc ti to sluší.
Poslední dny nebyly lehké, ale ráda jsem vyrazila.
Holky mě podržely, takže s nimi moc ráda pobudu.
Moc rády tě vidíme.
Díky. Jsem tu ráda. Přijdu na jiné myšlenky.
Jo, je tu nádherná pláž, margarity.
- Kde? - Na cestě.
Holky, klidně běžte na pláž. Pošlu vám tam margarit, kolik chcete.
A s Brettem chystáme pěknou večeři. Budeme se těšit.
- Jupí! - Mary, rádi tě tu máme.
Díky.
Není zač.
- Dobře. - Tak já si jdu cinknout.
- Jo! - Do toho!
- Margarity a zvon. - Jo.
- Co prodala? - Hillside.
- Fakt? Ty kráso! - Jo.
Už ho vidím.
- Písek. - Ježiši!
Můžeš, Bre. Já se tak těším! Zazvoň si!
Proboha.
Jo! Do toho!
Jo. Ne.
- Ještě! - Co to je?
Bre!
To je hrozný.
Zvonění mě stálo víc úsilí než prodej toho domu.
- Není to Marie-Lou? - Nech toho.
Holky, Marie-Lou je tady.
Věděly jste to?
- Ne. - Ježiši.
Cože?
Můžeš sedět co nejdál od ní.
Klidně vás budu držet od sebe.
Ahoj.
Čau. Jak se máš?
- Ty jo. Nádhera. - Bylas plavat.
Jo.
Hezký.
Jak se máš?
- Jaká je voda? - Studená.
Hezký.
- Ty ses praštila? - No jo.
Jde to do kytek.
Vidím jídlo.
Sednu si sem.
Mám radost, že tu jsem.
Chci od ní být radši co nejdál.
Snažila jsem se jí stranit, ale to bylo špatně.
A pak jsem se snažila být přátelská.
To taky nevyšlo. Takže...
Co říkáš na Cabo?
Chrishell s Emmou s námi nebydlí.
- Proč ne? - Gracias!
Protože tam s námi je Jason a ona si od něj chce držet odstup
kvůli těm vašim rozbrojům.
Nemám ráda neshody, protože ovlivňují ostatní.
Třeba Jasona a kdo ví...
Chápu, ale Jasonovi je to fuk, jinak by mě upozornil
a nemusely jsme to řešit.
Takže...
Řešila jsem to s ní právě proto, aby se od nás nemusela distancovat.
Zvlášť od Jasona.
Jo.
Teď je z toho zbytečně drama a to nesnáším.
- Tak... - Já vím.
Já na tom nechápu jedinou věc.
Jasně, někdy se rozejdete,
ty jsi z toho špatná, ten druhý si hned někoho najde.
To je těžký.
Ale ona už taky někoho má, tak co ji štve?
Já za to nemůžu.
Snažila jsem se, protože Jasonovi na ni záleží.
Stejně jako na tobě nebo Mary.
Ale třeba já a Mary máme jasně vymezené hranice.
A víc je repektujeme.
Jde dál a najde si někoho jiného, ale pořád ho chce ovládat.
Má přemrštěné požadavky.
Tak co nového?
Jedna holka tvrdí, že se známe, i když to není pravda.
- Čau vespolek. - Ahoj.
Ráda tě tu vidím. Čau.
Ahoj.
Cassandra. Těší mě.
Mám na lidi čich. Cassandra je podle mě skvělá.
Miluje svou práci, je moc milá
a nechápu, proč ji Bre nemůže vystát.
Něco mi tam nehraje, ale nevím co.
Čas ukáže. Všechno jednou vyplave na povrch.
No nic, musím už na letiště.
Zvedám kotvy.
Čus, mrchy!
- Máme tě rády. - To jsou mi věci.
Mizím. Klidně mě drbejte.
Mary, chci ti představit Cassandru.
- Cassandra. - Těší mě.
- Mě taky. - Kde jste se poznaly?
Na prohlídce domu.
Sháním nemovitost pro jednoho zahraničního klienta.
Zahlédla jsem tam Bre, kterou už trochu znám.
Odkud?
- Obě jsme byly hostesky... - Pokračuj v chůzi.
Měly jsme společné známé
a před pár lety promovala jednu fitness apku.
Napsala mně a pár kámoškám, abychom jí pomohly.
- Vážně? - Ale neřekla bys to.
Od začátku dělá, že mě nezná.
- Fakt? - To mi přijde zvláštní.
Možná za to může mlíko na mozku. Fakt to existuje.
- Jo. - Sveďme to na to.
Bude to lepší. Ale jinak jsou na mě všichni milí.
- No jo. Jsme nejlepší parta. - Jo.
Dáme si něco k jídlu? Třeba tacos?
Vylíže mi někdo taco?
Ježiši! Vyprskla jsem margaritu.
- Tys už někomu lízala? - Chelsea!
Mně ne!
- Všichni si to myslí. - Že ty a Emma...
- Jo. - Cože? Jste přece nejlepší kámošky.
Emma si může někomu říct. Proč by to dělala s nejlepší kámoškou?
Třeba slyšela, že...
Chrishell je v posteli bohyně!
Do háje, ty jsi ale sexy buchta!
Kdo se jde smočit?
- Čau. - Čau.
- Zůstaneš tu se mnou? - Mám tě ráda!
Co říkáš na holky?
- Jsou hrozně milé. - Jo.
Jen nechápu, proč se Bre chová tak divně.
- To já taky ne. - Nerozumím jí.
Od včerejška mi to nedá spát.
Když jsme se vracely z té prohlídky,
kde na tebe narazila a nebyla z tebe kdovíjak nadšená,
říkala, že když z někoho cítí blbou energii, podá si ho.
- A já na to... - Copak jsme na střední?
„Před pár měsíci jsem taky řekla něco, co se ti nelíbilo.
Chtěla sis mě podat?“ Prý jo. To jsem čuměla.
To je naprosto nevhodné.
Takhle by se dospělá žena chovat neměla.
Jsme přece profesionálky.
Je naprosto nepřípustné říkat, že bys někoho zmlátila.
Ona štěká, ale nekouše.
Říkala jsem jí dost ošklivé věci, ale nechala si to líbit.
Někteří prostě hrají drsňáky,
ale co vím, tak Bre jen štěká.
Jo.
Foť a pak se protočíme.
Musím si dát šálek čaje. Úplně mi čteš myšlenky.
Záživnější debatu na tohle téma jsem nevedla,
co se k nám přidala.
- Chovejme se jako dospělí. - Tohle je poprvé,
co někdo na rovinu řekl, jak to cítí.
Jo.
- Hrozně to vítám. - No...
Nejsem šáhlá.
To je krása.
Jo.
- Ten odraz ve vodě je úžasný. - Jo.
Můžu už jíst?
Ještě ne.
Proč ne? Už tu měli být.
Nikdo si nevšimne, že jsem ujedl.
V tom případě chci taky.
- Fajn. - Ukradni mi taky.
To je...
Zajímavé.
Sakra. To maso jsme si tady měli uvařit.
Mně to bylo divné.
- Chutná zvláštně. - Sakra.
Aspoň nebude blbě jen mně.
Jdeme je rozveselit.
- Miluju tě. - Já tebe víc.
- Ahoj. - Čau.
Že uhodnu, co sis objednal.
Jak se máte?
S dovolením.
- Amanzo! - Ahoj, krásko.
Podej jí tatarku.
To je ale vůl.
- Čau, Nicole. - Ahoj.
- Neumím to. - S hůlkami?
Neumím s nimi jíst.
- Polož to tam. Můžu? - Jo.
- Tohle je pro mě? - Pálí to jak čert.
- Já pálivé můžu. Co to je? - Ústřice.
- Viděli jste Dobrý Will Hunting? - Jo, někdy v dávné historii.
Je to nehynoucí klasika.
- Matt Damon, Ben Affleck... - Jasone, Lou vyrůstala
spíš na Malé mořské víle. To je pro ni klasika.
- Jsi starej. Táhne ti na 50. - Ticho!
- Já mu to říkala. - Štvete mě.
A ty předstíráš alergii na sýry.
Je mi 45.
Nejsem expert na matiku, ale od pěti se zaokrouhluje nahoru.
- Takže jí je 30. Fajn. - Skoro. Jo.
Můžeme si připít na nedávné výročí Mary a Romaina?
- Díky. - Jsme rádi, že tu jste.
Přijeli, přestože zažívají těžké časy. Moc si toho vážíme.
- Tak na rodinu. - Díky.
- Na rodinu. - Na vás.
Jste skvělý pár.
- Jste nám všem příkladem. - Díky.
- Na zdraví. - Nebylo to snadné.
Jsme rádi, že jsme dorazili.
Nevíte, kde je Chrishell?
- Mluvili jste s nima přes den? - Měly dorazit.
Mluvilas s nima?
- Jo. - A co?
Možná nepřijdou.
- Proč? - Proč?
Jestli máte dotazy, zavolejte jim.
Určitě vám je rády zodpoví.
Ale myslím, že nepřijdou, protože mají jiné plány.
Takže nejen nepřijdou, ale domluvily si něco jiného?
- Nic proti vám. - To se snadno řekne.
Mary s Romainem dorazili a...
Směřujte to na Emmu a Chrishell.
- Šlo by to? - To není nic proti tobě.
Já vím, ale pište jim.
- Jestli chcete. - Napíšu.
- Napiš. Hned teď. - Jdu na to.
- Okamžitě.
Píšeš jim?
Amanza už volá.
Dovolali jste se do automatické hlasové...
Stalo se tu něco zásadnějšího, o co jsem přišla?
Hádám, že nepřišla, protože tu nechce být s tebou.
- Jo. - S vámi.
- Co jí vadí? - Něco vám řeknu.
Každému tady vadí ty kraviny, co věčně řešíme.
Je tu tolik vnitřních třenic...
Ty a Bre, ty, Chrishell a Emma,
ty a Chrishell.
Ale všichni jsme tady.
Pardon, ale má nejlepší kámoška si prochází nejhorším obdobím
za hodně dlouhou dobu, je z toho na nervy, a přesto dorazila.
A ony nepřijdou, protože jim vadí Jason a jeho přítelkyně?
- Co když jde o něco jiného? - A o co?
V jednu chvíli je třeba se na to už vysrat.
Jasně, víc si to beru, protože jde o vás.
Buď stejně ostrá i před Chrishell.
Zrovna jsem jí chtěla volat.
Tak na ni buď příště stejně ostrá.
Dobře.
Řekni jí to samé do očí.
Provedu.
O tebe strach nemám.
Tak jo, Chelsea. Sleduj.
Čau, tady Amanza.
Všichni jsme se sešli na večeři.
Ale dva lidi chybí.
Jsou tu i Mary a Romain, včera měli výročí svatby.
Prochází si těžkým obdobím. Zajímalo by mě, proč tu nejste.
Jestli jedna z vás nepřišla o nohu,
nechápu to.
Můžete mi dát vědět, proč tu nejste?
Přijde mi to trapný.
Tak co, Chelsea? Stačí?
Amanza je...
- V ráži! - Rozjetá.
Jen mě to zajímá. Neserte a brnkněte mi.
To jsem zvědav.
Marie-Lou, jsi v pohodě?
Jo. Mrzí mě to, ale dobrý.
Chápu, že je to nepříjemné, ale kde se stala chyba?
Jak k tomu došlo?
Já jen chci, abychom spolu vycházely
a byly kamarádky, ale ona o to zřejmě nestojí.
Pokud vím, tak tě repektuje a přeje vám oběma hodně štěstí,
jenom nechápe, proč se s tebou musí přátelit.
Radši by byla jen milá a uctivá.
Hodně ji to vzalo, vyhrožovala mi a tak...
- Vyhrožovala ti? - Jo.
Přál bych si, aby byly kamarádky.
Ale je to čerstvé a asi jsem neměl tolik tlačit na pilu.
Patříš mezi nejchytřejší lidi, co znám. A taky nejúspěšnější.
Chceš po ženě, se kterou jsi donedávna chodil,
aby se kamarádila se ženou, se kterou chodíš teď. Proč?
Tohle se nedá omluvit. Máme tu být všichni. Polibte si prdel.
Je to sračka. Hlava mi to nebere. Fakt ne.
Kdybych se chovala stejně, už pár měsíců se vám vyhýbám.
Musím uznat, že jsi fakt vostrá.
Odskočím si.
Půjdu s tebou.
- V pohodě? - Dobrý.
- To je večer. - Dáváš mě dneska?
Jo, nedržíš se zpátky.
- Novinka. - Jo.
Ale budu k tobě upřímná. Fakt mě tím nasraly.
Nebylas tu s námi od začátku,
ale dneska mě fakt naštvaly a zklamaly.
Čekala jsem, že přijdou pozdě,
- budou se držet za ruce a... - Jo.
Všichni bychom to nějak...
Ale ony nepřišly. Třetí večer po sobě.
Jo.
Až dneska mi to docvaklo.
- Uvědomila sis to? - Všichni ostatní tu byli.
- Nicole to taky není příjemné. - Ne.
Ani Lou, protože ví, že to mezi ní a Chrishell skřípe.
- Přitom je moc milá. - Jo.
Není to lehký.
- Ne. - Všichni sedíme u stolu
a někdo najednou pronese, že Jason pořád miluje Chrishell.
Třeba Emma.
Určitě ji nebaví to pořád poslouchat.
To se nedělá. Chci si s ní promluvit.
- Mám Chrishell ráda, ale... - Já taky. Jasně.
Ale myslím, že ji nepřesvědčíme,
aby začala Mary-Lou brát a brala to jinak.
Teď tam byla sama. Je pořád stejná.
Měla jsem radost, že se můžeme bavit.
Chrishell se vrací ke svému starému já.
Jo, taky si myslím.
Jestli jste kamarádky, měla se na to vysrat
a prostě dneska dorazit.
Aspoň kvůli tobě a Romainovi.
Vím, že tomu nechceš věřit, a klidně se můžu plést,
ale dneska se potvrdilo, čeho jsem se obávala.
Změnila se.
Jo. Sere mě to.
Promiň.
Překlad titulků: Vojtěch Tuček