INGATLANÜGYNÖKSÉG
Emlékszel a múltkorira? Bár olyan gazdag vagy, hogy kétlem.
Chrishellel kiraboltunk.
- Észre se vetted. - Basszus!
Pedig elloptam a Rolexedet.
- Jézusom! Igen, köszönöm! - Itt van, ha kell.
- Gondoltam, hogy megzsarollak. - Milyen jól megy ehhez!
- A mindenit! - Jó időzítés.
Mindig mindent elhagysz. És nem is izgat. A házadat is ki kéne rámolnom.
Azért jó mindent elhagyni, mert utána jó érzés megtalálni.
- Örömmel tölt el a saját holmid. - És ha nem találod meg?
Akkor felhívom a biztosítót.
Aloha!
- Helló! - Oké.
- Szexi! - Tüzes szerkó!
- Ó, köszönöm! - Albumborítós szerelés.
- Kiégtem. - Felvenném a nacit.
- Jó, mi? - Azt mondtad, felvennéd?
Valami extrát akartam.
Térjünk vissza az ingatlanhoz, mert segítség kellene!
Még egyik lakosztályt sem tudtam eladni.
Öt hónapja a piacon van, és már félmilliót esett az ára.
El kell adni, még ha rá is teszik az adót.
Szóval ne feledjétek!
- Van már ajánlat? - Egy hat alatti, de nem fogadták el.
Még a villaadó előtt el akarták adni. Szerintem magára találhat a piac.
Mérséklődik az infláció és csökkennek a kamatlábak. Meglátjuk.
Nem tudom, hogy hallottad-e, a mulhollandi házamnál
az a tanácsod, hogy legyen egy tartalékajánlat is, kapóra jött,
mert így azonnal kötöttünk egy új letéti szerződést, és aláírtunk.
Az eredeti letéti ajánlat tíz és fél millió volt,
most pedig tízmillióval szerződtünk.
Így is irányár fölött meglett az üzlet!
Még az adó előtt!
Így 600 000 dollárt spóroltál az ügyfélnek. Gratulálok!
- Akkor kongatni kéne. - Igen.
Már kongattam az előző ajánlatnál.
- De az bedőlt. - Kongass!
Ez lesz az utolsó itt.
Ez lesz az utolsó kongatás ebben az irodában.
Mintha tűzriadó lenne!
- Meg hát tízmillióról van szó... - Nem kell kérlelni.
- Ne legyen túl hangos! - Túl hangos?
- Igen! - Durva kongatás volt.
Úristen! Még bedugott füllel is fájt.
- Lehetne kisebb harang a szomszédban? - Igen. Ez brutális.
Ezzel a kongatással én is kedvet kaptam, mert Cabóban gáz volt a harang.
Dühös, mert én nyertem.
- Én nyertem. - A cabói harang gáz volt.
- Borzalmas. - Oké, jó!
- Remek. Köszi! - Az első kongatásod.
- Igen. Az első és az utolsó. - Hűha!
- Szuper. - Mehet?
- Ennyi. Csak ez kellett. - Köszi!
- Kicsit többet vártam. - Nem, csak egy kicsit...
- Na, nem kongatod meg? - Megvolt. Nem akarok megsüketülni.
Cabóról jut eszembe: még mindig bővítenéd ezt a csapatot?
Igen, főleg miután átköltözünk.
Mert megismertem egy ügynököt Cabóban, akiben van fantázia.
Itt lakik L. A.-ben. Cassandrának hívják. Még új az ingatlanszakmában,
és szombaton megnézem az egyik közös megbízású ingatlanát,
szóval arra gondoltam, hogy te is eljöhetnél.
Szeretne kis ügynökségnél dolgozni. Nagyon jó ügyfélportfóliója van.
És egy kis ügynökségnél jobban beletanulna a dolgokba.
Szóval megnézhetnéd velem ezt a 35 milliós házat.
- Szombaton, mit szólsz? - Elmegyek.
Nem ígérem, hogy felveszem, de beszélek vele.
Nagyszerű. Szerintem megvan benne az állhatatosság, ami jó ügynökké teheti.
Nyilván jók a kapcsolatai. Korábban műkereskedőként dolgozott.
- Oké. Ez egy jó háttér. Igen. - Luxuscikkekkel foglalkozott.
Igen, hasonló ügyfélkör.
Együtt ebédeltünk vele néhány napja.
- Cabo után? - Igen.
- Rokonszenves volt, Nicole? - Aha.
Az ügyfélkörével és a tapasztalatával jó választás lenne.
Én nem bíznék az ügyfélkörében. Rólam is azt hitte, hogy ismer.
Azt mondta, hogy barátok vagyunk, pedig még sosem találkoztunk.
Azt mondta: „Pár éve vagy ingatlanos.” Amúgy 2017 óta. Meg hasonlók.
Rengeteg mindent mondott, én meg csak lestem.
- Tudta, hogy mióta vagy ingatlanos? - Igen.
Lehet, hogy túlspilázom, de én úgy voltam, hogy...
Nagyon fura volt.
Talán csak kedvel. Hozzám is oda szoktak jönni így nők.
- Jason! - Jesszus!
Nem örülök, hogy Chelsea próbálja őt beprotezsálni.
Tudom, hogy mit csinál.
Próbál felvetetni mindenkit, aki nem kedvel, mert szövetségest akar.
- Találkozom vele, aztán majd meglátjuk. - Oké, remek.
HOLLYWOODI INGATLANOSOK
ÖLTÖZZ ÚGY, MINTHA AZ EXEDHEZ MENNÉL
ÉKSZEREK - PIERCING
Sokan vannak.
- Helló! - Szia!
- Hogy vagytok?
- Jól. - Miben segíthetünk?
Az a helyzet, hogy szeretnénk egy piercinget.
- Szeretnénk kínozni magunkat. - Talán...
- Itt szép ékszerek vannak. - Igen.
Fontos eseményeknél tetováltatunk vagy szúratunk.
Az egyikben tudunk segíteni. Szóval, van valami elképzelésetek?
- Hát... - Én már kifogytam a helyből.
Picike a fülem.
Megkérdezem a piercinges véleményét, mert ő a szakértő.
Stefan!
- Örvendek! - Nincs szabad telek.
- Mint az ingatlannál. - Úristen!
Most meghúztad a fülcimpádat, de szúrhatnánk egyet ide,
meg szúrhatnánk egyet ide.
Nekem ezt korábban csinálták, és most vettem ki.
Nem tenném ugyanoda, mert az a hely pocsék volt.
Pont középre kellene tenni,
hogy szimmetrikus legyen az összes többi.
- Szóval ez nincs jó helyen? - Újat fogok szúrni.
Most felmegyek, és nemsokára odafent találkozunk.
- Köszönöm szépen! - Köszönjük!
Nagyon muris lesz! Alig várom!
Nem értem, miért jó lyukakat szúrni a fülünkbe,
a fülcimpánkon kívül.
Nekem ez szörnyű ötletnek tűnik.
Viszont mindketten nehéz időszakon megyünk át,
és Marynél korábban segített ez az átélt fájdalom.
Szóval vágjunk bele!
- Nem fog fájni. - De igen. Te is tudod.
ÚJ IRODA - TÁROLÓ
ÚJ IRODA - BÁR
POHARAK TÖRÉKENY
Az utolsó kávém.
- Itt van ez az edzőcucc. - Hűha!
- Ezt át kell vinni az új irodába. - Mindennap használtátok...
- Ez tele van kacatokkal. - Ne színleljétek, hogy segítetek!
Nem színleljük.
- Hát... - Mert nem segítünk.
Várj! Valamit becsomagolok ebbe.
- Engem! - Téged. Oké, becsomagollak.
- Fogd magadhoz! - Így visszük át az új irodába?
Igen! Ez eszméletlen jó!
- Igen! - Úristen!
- Szia! - Téged is becsomagoljunk?
Jasonék úgy gondolták, be kellene dobozolni minket.
- Így megyünk a szomszédba. - Olyan vagy, mint egy karácsonyi ajándék.
Szuper!
- Oké. Segítettünk költözni. És most? - Igen, köszi, most már mehettek.
Tipikus költöztetőknek tűnünk?
Amikor ideköltöztünk, úgy gondoltuk, hogy ez nappali lesz.
Lazulhatnánk itt a barátainkkal, nagyon jó muri lenne.
És ha visszaemlékszem a régi időkre, minden, amit elképzeltünk, az megvalósult.
- Igen. - És ez tök jó.
- Milyen sok emlék! - Igen.
Van köztük boldog, van traumatikus.
Átvisszük a harangot is.
- Igen? - Ez része lesz az új irodának is.
- Csak ezt visszük át. - Hűha!
De igazából még egyszer megkongathatjuk,
mert bejött egy hatalmas megbízás, amit Cabóban már láttatok.
- Behoztátok? De jó! - Igen, 35-ért.
Hűha!
A legdrágább ingatlan a cabói irodában.
Összességében is az egyik legdrágább.
- Mennyi is az ára? - Harmincöt.
Oké. Ez szuper.
Hozom az eszközöket, és már kezdjük is.
- Oké. - Nagyon muris lesz.
Vagy csak nekem. Nem tudom.
Kedves vagy, de egy kicsit ijesztő is.
Túlságosan izgatottan várta, hogy kilyuggathasson.
Ez szoros, nagyon szoros!
- A kurva életbe! - Dehogyis.
- Csak be vagy sózva. Oké. - De szemetek vagytok!
- Ne mozogj! - Semmi baj.
Nagyon szép!
- Mehet? - Igen.
Jobban tűri, mint te.
Kész. Beszúrtam.
Megvan.
Remek. Jól néz ki?
Csodásan!
Tetszik!
Ki jön még? Mary?
Még Amanza is ígérte, de nem tudom, hol vannak.
Szóval, beszéltem Chrishellel, ahogy ígértem.
Azt mondta, nagyon megbántottad azzal, hogy ráripakodtál,
pedig egy kellemetlen szituációt próbált kezelni.
Ezért is nem volt ott, és ezt mi nem tudtuk.
Úgy volt vele, hogy ha eljön, akkor abból csak baj lesz.
Nem beszéltem Chrishellel, de üzengettünk egymásnak.
Én még mindig úgy érzem,
hogy el kellett volna jönnie, a személyes ellentétektől függetlenül.
Én sem megyek el mindenhova.
- Ha munkajellegű, elmegyek, de... - Megértem, tényleg.
Elment Mexikóba, de nem volt muszáj veletek vacsiznia.
Oké, tegyük fel, hogy igaza van!
Akkor sem vagyok szar ember és szar barát.
Nem akartam kitolni vele, rossz színben feltüntetni.
Próbáljátok a másik helyébe képzelni magatokat!
Megtettem. És bocsánatot is kértem.
De ő ezt nem viszonozta.
Az a helyzet, hogy a büntetés aránytalanul nagy volt.
Egy csomó időt öltem a dizájneres melóba,
meg ott vannak az egyéb dolgok, amikről ő nem is tud, ahogy G sem.
- A több órányi munka. Az együttműködések. - Aha.
A pénz, amit már ráköltöttem. Ezt a családomtól...
Chrishell azt mondta, kifizet mindent.
- Ez már szinte sértés. - Oké. Jól van.
A barátságot nem lehet számszerűsíteni.
Nem fizetheted ki. Megfizethetetlen.
Ez sértő. Nem válthatod meg pénzzel.
Ez nevetséges. Sértő ötlet.
Szinte fáj beszélni vele, mert nem akarok több energiát beletenni.
Nagyon jóban voltatok,
és szeretitek egymást, szóval lehet, hogy azt mondod, jól vagy...
- Ismerlek, nem vagy jól. - Nem is mondtam.
Dél óta csak iszom.
Amanza eléggé piás üziket írt, szóval nem csodálom, hogy nem jön.
- Így érthető. - Ez bosszantó.
Rengeteg üzenetet kaptam Amanzától, több oldalnyi szöveggel,
de úgy gondolom, könnyen elveszhet a lényeg,
ha egy komplett kisregényt írsz, szóval én ezt elengedtem.
Többé nem fogom védeni őt. Alapesetben nem szóltam volna semmit.
Aha.
Múltkor a plafonon volt, amiért nem mentem velük vacsizni.
Nem mentem, mert kellemetlen lett volna.
Az, hogy most ő nem jött el, a képmutatás csúcsa.
Kösz, hogy ezüsttálcán nyújtod a konklúziót!
Ezt természetesen neki is elmondanám személyesen.
- Pakoljátok össze a cuccaikat! - Kik? Nem.
A sajátomat pakolom.
- Mary cuccait majd intézem. - Amanzának nincs sok holmija.
CHRISHELL HÁZA
CHRISHELL HÚGA
- Szia! - Helló!
Egy kicsit kirúzsozom magam. Kell valami smink?
- Igen, jól jönne. - Ezek itt csak a rúzsok.
Talán tudod, hogy én nem vagyok túl kiöltözős,
szóval tudtam, hogy ez mind itt lesz, és reméltem, hogy választhatok pár dolgot.
- Igen! Persze! Ne aggódj! - Köszi!
- Jó helyre jöttél. - Igen.
Ha táskát szeretnél, rengeteget adhatok.
- Talán még ékszereket is. - Szent ég!
- Cipő. Felpróbálod ezt? - Talán.
Ez kényelmesebb, mert platformos.
Úristen!
Szerintem az én összes cuccom beférne ide.
Ez itt a töltősarok, de ezt figyeld!
- Eltüntetheted, ha akarod. - Hűha!
Ez a vibrátorom töltője.
Mondom: „Mi ez? Ez nem a telefontöltőm. Hoppá! Oké.”
- Kérsz egy kávét? - Igen, köszi!
Meg is spékelném.
Jó, együtt spékeljük meg!
Elég sok minden történt, úgy érzem, mintha darázsfészek lenne a fejem körül.
Ilyenkor mindig Shonda az első, akit felhívok.
Ő a legjózanabb felfogású ember az egész világon,
és a testvéri kötelékhez semmi sem fogható.
Szóval nincs még egy ember a földön,
aki jobb tanácsokat adhatna neked.
- Egi! - Egi!
- Köszi, hogy eljöttél! - Szívesen. Köszi a meghívást!
- Finom? - Igen.
- Oké. - Ügyes vagy!
Szóval, mesélnél arról, hogy állnak a dolgok G-vel?
- Nem látod rajtam? - De.
- Nagyon boldog vagyok. - Jól áll neked.
- Köszi! - Igen.
Most már úgy érzem, nem bonyolult a dolog, és minden klappol.
Láthatod, hogy milyen nekem G-vel,
és azt, hogy miért akarok ennyire... száműzni mindent, ami stresszel.
Ez a stressz, ami volt bennem az idővel kapcsolatban,
az teljesen elmúlt.
Majd egyszer szívesen örökbe fogadnánk,
ez olyasmi, amit később megtehetünk.
Nem tudom, hogy milyen korút,
lehet, hogy kisbabát, vagy hatévest, gőzöm sincs.
De ha eljön az a nap,
szívünk minden szeretetével fogjuk együtt nevelni őt, és már nagyon várom.
- Ez csodás. - Igen.
Örülök, hogy G boldoggá tesz. Tényleg.
Lehet, hogy nemsokára el kell jönnöd Vegasba.
Tessék?
Vagyis... igen.
Tudod, hogy szeretlek. Melletted állok.
- Ez szuper. - Igen.
AZ O CSOPORT ÚJ IRODÁJA
Mit csináljunk ezzel a kővel?
- Más elemet tesznek fel. - Ezt leveszik.
Tetszik a kék, mert kontrasztot ad a fémes boltívnek, szóval nem dühít.
- Helló, tesó! - Helló! Nagyon szép.
Hűha!
Ugye? Alakul.
Igen. Meg kell hagyni.
Nézd a Buster & Punch csillárokat!
Halszálkásan tettük fel a burkolatot, és passzol a járólaphoz is.
Ez egészen elképesztő.
Nem szeretném túlzottan dicsérni őt, mert az gyengítheti a jövőbeli érveimet.
De kiváló munkát végzett.
Vagyis majdnem kiváló munkát végzett.
Szuper lesz a buli. De jövő hétre hogy akarod összehozni?
- Necces. - Jesszus!
Hajnali négykor kellene kezdeniük a melósoknak.
Másképp esélytelen. Ez kicsit aggaszt.
Közeleg a nyitóbuli,
és még rengeteg a munka, de kézben tartom a dolgot.
Fontos, hogy Brett megnyugodjon, ne legyen negatív,
mert végül úgyis minden tökéletes lesz.
Holnap jön a shuffleboard, a dartstábla, a biliárdasztal és a bútorok.
Egy hete nem aludtam hat óránál többet.
Mindennap 15-17 órát dolgozom ezzel.
Ezt egy hét alatt befejezni? Ahhoz csoda kéne.
- Tudom. - Mi a helyzet Chrishellel és Louval?
Igazából eléggé nyomaszt a dolog.
Nincs még két ember a világon, aki esetében jobban fájna,
hogy ellenségeskednek egymással, mint Lou és Chrishell.
De mindig ez történik.
Nem az aggaszt, hogy velük mi lesz. Mi lesz veled és Chrishellel?
Irtóra gáz az egész.
Mostanában nagyon nyugtalan vagyok, és kicsit boldogtalan is.
Pár nap múlva itt lesznek, együtt, ebben a teremben.
Nem tudom, mi lesz.
Ő a barátnőm, Amanda.
Már tíz éve ismerjük egymást Vegasból.
- Oké. - Most újította fel az ügyfele házát.
- Egyelőre zárt körűen hirdetik. - Akkor csinálhatnánk egy közös projektet.
Igen, én is erre gondoltam.
- Ezt nézd meg! - Hűha! Szenzációs!
Gyönyörű!
- Szia, csini! - Helló!
- Hiányoztál! - Rég nem találkoztunk.
- Jól nézel ki! - Szia!
- Emma vagyok. - Ölelést?
- Örvendek! - Köszi, hogy eljöttetek!
- Ez gyönyörű! - Köszi!
Felújíttattam. Láttad korábban.
- Legénylakás volt. - Hát igen.
Az elmúlt két hónapot azzal töltöttem, hogy kicsit nőiesebbé, finomabbá tegyem.
- Igen, nagyon jól sikerült. - Szóval, 865 négyzetméter.
Kilenc és fél fürdő, hat háló.
Ez lett az étkező. Edzőterem volt.
- Ügynök és dizájner is vagy egyben? - Igen. Szabad kezet kaptam az ügyféltől.
- Tetszik. - Ez lett.
A legjobb ügyfél. Egy kis háttérinfó Pascalról.
Van egy gyémántos cége, a Mouawad.
- Úszunk az ékszerekben. - A gyémántmelltartós?
- Igen, édes. Van két... - Meglepi!
Itt van a 2014-es Adriana Lima és Alessandra Ambrosio szett is.
Oké, nagy levegő, Emma!
- Gyémántokat látok. - Most lefagyott.
Emmával azt beszéltük, hogy talán tudnánk egy vevőt.
Igen, az egyik ügyfelem 15 és 30 között keres, de...
- Remek! Ez 15 millió. - Igen.
Megveszi ezt, meg még 15-ért vehet gyémántokat.
- Ja, ennyi! - Nekem vehet 15 millióból gyémántot!
Mutasd meg neki a szettet! Érdekel?
- Igen. Felvehetjük? - Oké.
- Ja, gyere! - Jó!
- Itt van. - Nagyon szép!
- Úristen! - Nem semmi.
- Hűha! - Több mint 50 karátos gyémántok.
- Ez még nem volt rajtam. - Még senkin nem volt.
- Senkin nem volt. - Senkin!
- Semmi extra. - Aha. Készen állok!
- Oké. - Eldobja a táskát.
Francba a Chanellel! Gyémántot akarok!
- Látod? Mindig jó muri velem jönni. - Az tuti!
- Mintha gyerek lennék az édességboltban. - Drága?
Ez egy gyémántüzlet.
- Megtarthatjuk? - Nem!
És ha eladjuk a házat?
Ha hirdetsz egy házat, kell valami, ami megragadja a figyelmet,
főleg marketingcélból.
Szóval az, hogy gyémántnyakláncokat próbáltunk,
adott nekünk egy amolyan „főnökribi” érzetet.
- Hogy festek? - Mint aki itt lakik.
- Mint aki...? Remek! - Aha.
A gyémánt nem jár a házhoz, de mindent le lehet tárgyalni.
- Nézzetek körül! Jó szórakozást! - Jó.
Ha bármi kérdés adódna, én itt leszek.
Pár nap múlva írunk üzit.
- Sokáig ellenne itt. - Vannak őrök.
Ők figyelnek ránk.
- Ne ugorj rám! - Jó.
Lássuk, mi van még itt!
A gyémántos melltartók!
Ez a kihelyezés...
- Oké. Enyém a vörös. - Nekem mindegy.
- Helló! - Úristen!
- Istenem! - Ez őrület!
Talán beleférne a cickóm. Beleférne.
Ez valami szenzációs.
Igaz?
Egész életemben gyémántmelltartóról álmodtam.
Ha Jason megengedné, hogy abban menjek dolgozni, megtenném.
Nyélbe tudnék itt ütni pár üzletet, ilyen kilátással.
Ebben itt.
Jasonnek csak a csekk kell.
„Vegyél fel azt, amit akarsz, csak szerezz jutalékot!”
- Amanda! - Igen?
- Hozzáérek ehhez, és már jön is. - A tökéletességhez idő kell.
- Nyugalom! - Szerelmes vagyok beléd.
- Voltatok már fent? - Nem.
A teljes emeletet körbeöleli az erkély.
Menjünk fel és nézzétek meg!
- Jól van. - Csodás.
- Várjunk! - Ez itt bank volt? Mi ez?
Annak tűnik, de ez egy környezetbarát, levegővel hajtott lift.
Működik?
- Igen. Kipróbálod? Három másodperc. - Nem merem!
Gyerünk, Emma!
Ne félj! Átlátszó. Ha bent ragadsz, látni fogsz minket.
Akkor látni fogjátok a pánikrohamomat. Amúgy is félek a liftektől, szóval...
- A liftektől? - Tényleg? Várj!
- Megyek! Ez nagyon gyors! - Pápá!
Mint az a lány a Charlie és a Csokigyárból.
- Átmegy a csövön. - Úristen!
Pápá, Emma! Szeretlek!
Él, még rajta van a gyémánt.
- Kiszálltam! - Hallgasd!
Felértem! Gyorsabb volt, mint hittem.
Igen. Kilőtt.
Ez itt a fő lakosztály. Nézzétek meg!
Hatalmas erkély.
Igen, van kandalló, tévé, baldachinos ágy a pihenéshez.
Dupla fürdőszoba mindkét oldalon.
Ez a nagyobb, külön gardróbbal.
Mozgásérzékelős lámpával, lenyűgöző.
- Oltári. - Igen.
Nézzetek körül nyugodtan!
- Szóljatok, ha kellek! - Oké.
- Szia! - Szia!
Jól van. Hát, hazatértünk.
- Ugye? - Igen.
Ez olyan gyönyörű és békés!
Imádom ezt a házat. A nyugalmat, mindent.
- És Amandát is. - Nagyon kedves.
Jobban járnánk vele, mint Cassandrával.
Már az is furcsa, hogy Chelsea Nicole-lal ebédelt, de még vele is?
Ja, az hogy jött össze? Gőzöm sincs.
Chelsea és Cassandra oké, de Nicole hogy jön a képbe?
Nagyon érdekes. Mintha gyűjtené a szövetségeseket.
De csinálja csak! Ezt a csatát elveszíti.
Nem is tudom, miért beszélünk még Cassandráról.
Azt hittem, hogy Cabóban fogok róla utoljára hallani,
de nem lepődtem meg, hogy Chelsea be akarja nyomni a céghez.
Chelsea-nek csatlósokra van szüksége.
Aznap, amikor leléptél Cabóból, beszélgettünk egy kicsit Cassandrával.
Kedvesnek tűnt.
Úgy állította be, hogy nagyon jó barátok vagytok.
Én nem ismerem még régóta. Chelsea odáig van érte.
Engem kiborít. Nem kell új barát. Senki, aki beleszólna az életembe.
- Rosszul indított nálam. - Nem lehet, hogy ő csak a rajongód?
„Rajongó voltál, csajszi.”
- Lehet dicséret is. - Elrontotta.
Én ilyen vagyok. Ha az emberekről van szó, jó benyomás kell.
Aztán ha eldöntöm, hogy szimpatikus-e, akkor kitartok amellett.
Elég sok zűr van most.
Amióta itt vagyok, küzdök Chelsea-vel, szóval nincs szükségem...
Már pont kibékültetek Chelsea-vel.
Úgy tűnt, de mire készül? Neked ez nem gyanús?
Most behozza Cassandrát, eljárnak ebédelni...
- Nem mondom, hogy nem bűzlik. - Bűzlik.
Messziről érezni.
A feliratot fordította: Petőcz István