Ha a munkáról van szó, nem tétlenkedek, minden egyes dollárért megküzdök.
Most lesz egy éve, hogy az O csoportnál dolgozom,
és ahogy a cég bővül, úgy az én birodalmam is.
Visszahívnál? Ellenajánlatot teszünk.
Tudnunk kell, hogy a vevő ügynöke beleegyezik-e a rövidebb elállásba.
Megtesszük az ajánlatot. Hívj vissza!
- Az elfoglalt férfi! Szia! - Hogy vagy? De örülök!
- Segítesz takarítani? - Hát, nem is tudom. Hívhatok valakit.
Most már ebbe is belemennék.
- Jó, remek. - Aha.
- Jól néz ki. - Gyere! Ülj le! Alakulunk.
- Szép bár. - Ibolya márvány.
Ha ilyet látsz, az ibolya márvány.
- Oké. - Kényelmesebb lesz itt.
- Ez az iroda... - Aha.
- Majdnem kétszer akkora, mint az előző. - És elkészül a bulira? Vagy...
El kell készülnie. Több száz embert várunk.
Gondolom, nem az irodát akartad szemügyre venni. Miért jöttél?
Hiányoztál.
Jó, meg akartam beszélni valamit. Emlékszel Saweetie-re, az ügyfelemre?
Mint egy saját kis város.
- Igen. - Egy kis oázis.
Tetszik.
De a sok növény felnyomja a vízszámlám.
Sok házat megnéztünk. Az első nem jött össze az eladó miatt,
és ennyi kell ahhoz, hogy másik ajánlatot tegyünk.
Nem hirdetik, de megoldottuk. Ezért jöttem el ma hozzád,
mert elgondolkodtam a jutalékot illetően.
Az előző helyemen 90-10 volt.
Úgy érzem, hogy ezt a pirulát most nem tudnám lenyelni.
Rossz érzést kelt bennem,
tudva, hogy több pénzt veszítek, mint amennyit máshol veszítenék.
Nálunk mindenki ugyanúgy részesedik.
Még Mary is?
Minden egyes ügynök ugyanúgy részesedik a jutalékból,
Newport Beachben és Cabóban is.
És az ügynökök többsége tényleg megkapná a 90-10-et valahol máshol.
De mégsem mennek el.
Mielőtt idekerültem, a jutalékom 90%-át én kaptam, 10%-ot pedig az ügynökség.
Most Jason ennél sokkal többet vesz le,
ami érinti a jövedelmemet, és a pénzt, amit a fiamra költhetek.
Még új vagyok ebben a szakmában, az első eladásom mégis 17,5 milliós volt.
Gazdag ügyfeleim vannak, hírességek.
Sok pénzt hozok be, és nem akarok bukni ezen.
Igen, mi többet vonunk le, mint egy átlagos ügynökség.
De nem vagyunk átlagosak. Több szolgáltatást nyújtunk.
Segítek a munkádban. Az ügynökeink is támogatóak.
- Azok? - Igen.
A sok egyéb gond mellett még Chelsea is szívózik velem.
Betesz az ügyfeleimnek, az üzletemnek, a lányokkal való kapcsolatomnak.
Nevetséges és teljesen indokolatlan.
Nem tudtam, hogy a Chelsea-ügy ennyire súlyos.
- Nevetséges. - Nem szeretném, ha itt hagynál minket.
Csak azért, mert nem tetszik egy kollégád viselkedése.
Szeretném, ha maradnál, de a felosztás nem alku tárgya.
Elegem van. Egyedül viszek mindent.
Ezek az én ügyfeleim. Én építettem fel mindent.
Nem fogok az ügynökségnek pénzt keresni,
amikor máshol sokkal többet is kaphatnék.
És itt van Chelsea is, aki megpróbál szabotálni.
Ennél több pénz kell ahhoz, hogy eltűrjem ezt a szarságot.
Sajnos nem tudom elfogadni.
Nem tudok lemondani ennyi pénzről. Ez hatalmas jutalékkülönbség.
Szerintem többet kereshetsz nálunk 80-20-as felosztással,
mint máshol 90-10-es aránnyal.
Ha hozol be ügyfeleket, és ösztönzöl minket,
hogy nagy értékű megbízásokat adjunk neked...
- Hogyan ösztönözzelek? - Ahogy a többi lány.
Nekik előbb adsz megbízásokat.
Mert pénzt kell termelned, mielőtt pénzt adnék.
Szóval hátrakötöd a kezem,
bedobsz a medencébe, és azt mondod: „Tanulj meg úszni!”
Nem mondom, hogy: „Itt van 50 rongy, ez majd motivál.”
- Ez itt egy üzlet. - Tudom.
Teljesítened kell. Ha pénzt termelsz a cégnek,
kapsz jó megbízásokat.
De vannak saját ügyfeleim. Ők az enyémek.
De más irodán keresztül adtál el nekik házakat.
Akkor kapsz megbízásokat, ha jól teljesítesz.
De a jutalék felosztása nem változik. Vagy valahogy elfogadod ezt a tényt...
Nem hiszem, hogy el tudom fogadni.
Szóval most hazamegyek.
Nem tudom, ez nekem így nem jó.
- Oké. - Jól van.
- Remélem, a bulira eljössz. - Talán.
HOLLYWOODI INGATLANOSOK
- Ez gyönyörű! - Szia!
Nagyon sok stressz ér mostanában,
és próbálok visszatérni a rendes kerékvágásba.
Szóval ma megnézek egy házat az egyik ügyfelemnek.
Ez egy aprólékosan megkomponált ház a Sunset Strip fölött.
Az út túloldalán áll a Chateau Marmont,
egy ikonikus hollywoodi hotel.
Mindenki, aki számít, az járt már a Chateau Marmontban.
Nagyon szép.
Úgy érzem, hogy ma a ház berendezéséhez öltöztem.
Nagyon ázsiai hangulatot áraszt.
- Eklektikus. - Igen.
Tetszenek ezek az ajtók.
- Jól vagy? - Nem igazán.
Tegnap nagyon sok üzenetet váltottunk Chrishellel.
- Igen? - De nem oldott meg semmit.
Úgy érzi, rossz színben tüntettem fel, és beáldoztam őt.
Bocsánatot kértem amiatt, hogy ezt az érzést váltottam ki belőle.
De ez nem volt neki elég. Azt mondta, pocsék barát vagyok.
Azt hittem, ez az ügy mostanra már elül, de úgy tűnik, hogy mégsem.
Azt gondoltam, visszavesz a melóba, mert belátja, hogy az szemét húzás volt,
de nem vett vissza, szóval most szarban van a barátságunk.
Ha van valami zűröd Chrishellel, az nem oldódik meg egyhamar.
- Nem lesz jobb. Egyre rosszabb lesz. - Nem.
De mindenki ugyanazt mondta, én csak elkészítettem a videót.
- És elküldtem neki. - Igen.
És most én vagyok az, akit kicsinál.
Egyszerűen nem értem, hogy csúszhatott szét ennyire minden.
Régen egy összetartó csapat voltunk,
és... most mi történik?
Klikkek alakulnak ki, senki nem jön ki a másikkal.
Ez már nem család.
Igen, úgy érzem, megbomlottak a kötelékek.
- És hogy elvesztettem egy jó barátot. - Igen.
Először dühös voltam,
de mostanra rájöttem, hogy inkább borzasztó szomorú vagyok.
Ez nagyon nehéz.
Igen. Szívás.
Ez nem mehet tovább.
Meggyőzhetetlennek tűnik.
- Hahó! - Szia!
- Szia, édes!
- Üdv! - Szia!
Jason, ő itt a csodás Cassandra.
- Szia! Nagyon örvendek! - Szintén.
Köszi, hogy eljöttetek!
Sokat beszéltem már Cassandráról.
- Így van. - Ezzel a házzal bíztak meg?
A ház egyik potenciális hirdető ügynöke vagyok.
5 HÁLÓ - 8 FÜRDŐ - 657 M2
AZ ÁR MÉG NEM ISMERT
Egy ideig kint volt a piacon, de nemrég levették,
és interjúztattak ügynököket.
- Oké. - Köztük engem is.
Mennyiért volt a piacon?
- Eddig 37-ért hirdették. - Oké.
Öt hálószoba és nyolc fürdőszoba található a főépületben.
Van még két szoba és egy fürdő a vendégházban.
Láthatjátok, hogy itt van egy holdnyi sík terület,
de amit nem láttok, az szintén egy holdnyi
vadregényes, egyedi és gyönyörű japánkert.
A házban van egy könyvtár is, egy iroda, egy borospince.
Egy kis játékterem.
Tudom, hogy elég drága.
Azt reméltem, hogy most előzetesen megnézitek,
véleményezitek az árat,
és ha hisztek benne, akkor lehetnénk társügynökök.
- Hogyne. De teljesen őszinte leszek. - Jó. Hogyne!
Ezt szeretem Cassandrában.
Nem elég, hogy megmutat egy gyönyörű házat,
még a megbízását is megosztaná.
Így lehet felkelteni egy bróker figyelmét.
Mintha én csináltam volna. Szép munka!
- Körbevezetlek titeket. - Jó.
Vágjunk bele!
Itt található az étkező. Tetszik a medencére való rálátás.
Úristen!
Látjátok, hogy a konyhát milyen szépen átjárja a természetes fény?
Hagyományos burkolat. Ez elkülöníti a többi helyiségtől.
Íme a fő hálószoba.
A női fürdő elképesztő.
- Nagyon szép. - Ugye milyen csodálatos?
Istenem!
Ez minden nő álma,
mert a természetes fény nélkülözhetetlen a sminkeléshez.
- Mesés ez a kád! - Ugye?
Kicsit túlárazott a ház, de gyönyörű.
Nagyon tetszik az ingatlan, de inkább 25-30 közé tenném az árát.
Értem.
Az a gond, hogy az eladók belekalkulálják a két holdat is.
A felső holdat nagyjából... 12-re saccolnám.
A kert, az a lejtős terület maximum egy-két milliót érhet.
Érdekelne a közös üzlet, de csak ha levihetjük 29 995 000-re.
- Maximum ennyire kellene tartani. - Értem.
Most mesélj egy kicsit magadról is!
Vicces volt, rád kerestem Instagramon.
- Van vagy 50-60 közös ismerősünk. - Igen?
- És nekem is van ikertesóm. - Egy- vagy kétpetéjűek vagytok?
- Kétpetéjű. Ti? - Egy.
- Igen. - Úristen!
- Ki jött ki először? - Én.
- Te. - Szintén.
Szuper!
Nagyra tartom Chelsea véleményét,
de a Bre és Cassandra közötti probléma
meghatározza majd, hogy fel tudom-e venni ezt a lányt.
Nem mondom, hogy kritikus tényező, de azért hatással lesz a döntésemre.
Szóval nem tudom.
Nagyon örültem.
Szívesen látnánk az új irodánk nyitóbuliján.
- A régi irodánk mellett. Ugorj be! - Örömmel!
- Köszi! - Elküldöm a részleteket.
- Jól van. - Most mennünk kell.
- Még nem is tudtunk dumcsizni! - Visszaviszlek.
- Biztos? - Ja.
- Nem gond? - Nem.
Mára letudtam a munkámat.
- Oké. Sziasztok! - Pápá!
- Akkor találkozunk a bulin. - Igen. Ott leszek.
Szerintem ez egy jó jel. Meghívott a bulira, ami oltári lesz.
Ezzel megvetheted nálunk a lábadat. Majd megírok mindent.
Jól fogunk szórakozni. Várom már!
Megemlítettelek az irodában.
Elmondtam, hogy elmentünk ebédelni, és hogy passzolnál a csapatunkba.
- Köszi, édes! - Nicole is ráerősített.
A többiek is támogatták az ötletet.
- Örülök. - Kivéve Bre.
De nem igazán értem, hogy miért ilyen ellenséges veled.
- Valamiért pikkel rám. - Már másokkal is viselkedett így.
Nem csak velem...?
- Nem csak veled ilyen elutasító. - Értem.
Erős falakat épít maga köré, de belül is ridegség fogad.
- Talán belül is vannak még falak. - Értem.
A barátnőim idővel egyre közelebb kerültek hozzá,
és nem értettem, miért, mert elég nagy ribi.
Elegem van Breből.
Sosem értettem, hogy miért barátkoznak vele.
Úgy érzem, parkolópályára kerültem miatta.
Szóval imádom Cassandrát, mert ő is szemben áll Brevel.
Úgy gondolom, nagy lehetőség rejlik benned.
Remek csapat leszünk. Felforgatjuk a piacot.
A MEGNYITÓBULI NAPJA
Már csak egy óránk van.
- Itt találkozunk szmokingban, jó? - Oké.
Ugye megmondtam? Nézz csak körül!
- Ezt egy óra múlva mondd! - Nemsokára kész.
- Szép munka! - Köszi!
- Oké. - Választasz cipőt?
Oké, passzoljon a kiegészítőidhez?
- Igen. - A kiegészítőid ezüstszínűek...
A jegygyűrűm.
Én is felvettem.
Megléptük.
Összeházasodtunk!
Úgy döntöttünk, felülünk egy gépre, hogy Elvis összeadjon minket Vegasban.
Nem szántuk rá az időt, hogy mindent hivatalosan intézzünk.
Számunkra nincs jelentősége, mert tudjuk, hogy mit jelent.
Fényes jövő áll előttünk, és borzasztóan izgatott vagyok.
Most tettem fel szájfényt.
Semmi baj, nejecském.
Imádom, amikor így hívsz. Olyan édes!
- Csak a bulin ne hívj így! - Pár ital után kicsúszhat.
Ez a feleségem!
Majd idővel elmondjuk nekik. Talán.
Sok most a feszültség,
ezért szeretném különválasztani a munkát és a magánéletet.
Majd akkor közöljük, ha készen állunk.
Szeretném az életem szakmai részét is helyretenni,
és akkor talán meglehet minden.
- Olyan csinos vagy! - Köszi!
Oké, cipő!
Ennyi. Ezt még gyorsan felveszem.
- Várod már a mai estét? - Igen. Te hogy érzed magad?
Hát, elég fura ez a helyzet.
Legutóbb Chrishell még csak nem is köszönt.
Nem értem ezt az elutasító viselkedést.
Talán jó lenne ezt megbeszélni vele.
Előre félek attól, hogy ti leültök egymással beszélni.
Ma este nem szeretnék drámát.
Csak egy zökkenőmentes partit.
- Itt lesznek az ügyfelek, az ügynökök. - Tudom.
Nem olyan fontos.
Ha neked is az lenne, akkor beszélnék vele.
Ha nem, akkor hagyom.
Elfogadtam, hogy ti...
- Nem beszélünk? Oké. - Így van. Jobb lesz így.
- Jó. - Nézd...
- Nagy a tétje a mai estének. - Tudom.
Iszonyúan stresszes.
Már az a gondolat is kikészít, hogy egy teremben lesztek.
Jól van. Semmi baj.
Oké. Cipő.
- Várod már Párizst? - Igen.
- Olyan romantikus lesz! - Bújtasd be a gallér alá!
Úgy örülök!
Felfedezzük a várost, megismered a barátaimat.
Jól fogod magad érezni.
- Mindennap megyünk valahova. - Számíthatok valamire Párizsban?
Elpirultál.
Vicc volt!
- Így is elég teher van rajtam. - Tudom.
Az első Oppenheim bulim.
Félek!
- Tök jó lesz! - Igen. Köszi, hogy eljössz velem!
Bárhová is szeretnél elvinni, én ott leszek melletted.
Van bennem egy kis feszültség,
mert most fogok először találkozni Amanzával,
és szeretnék már túl lenni ezen az ügyön, mert szörnyű,
hogy összevesztem egy barátommal.
Minden rendben lesz. Tudod, hogy rám mindig számíthatsz.
Köszi, férjecském!
Nejecském.
Na, kész vagy? Mehetünk?
Oké.
Igen.
Jól van, gyertek le, elég lesz!
Itt még nagy a kosz, kellene egy seprű.
Az iroda bejáratánál.
- Mi a baj? - Megyek!
- Nem tudom, hogy hagyhattátok ezt itt. - Brett, nyugodj meg!
- Semmi gond. - Kellene egy nagy seprű.
Jöjjön valaki seprűvel!
- Van seprű? - Oké, Brett.
- Ennyi. Jó. - Majd én megoldom.
Félre az útból!
Ti vagytok az elsők. Gratulálok!
Menjetek! Küldd be őket!
Engem is lefújsz? Tiszta kosz vagyok.
Jason apait-anyait beleadott ebbe a projektbe,
és fantasztikus munkát végzett.
Romain az utolsó percig dolgozott.
Mondtam neki, hogy menjen haza, tusoljon le, és siessen vissza,
hogy kiélvezhessük az estét.
Olyan, mint egy klub.
- Mint a Soho House. Igen. - Igen, de még annál is jobb.
- Hogy tetszik? - Szenzációs.
- Igen? - Igen! Most már visszakapom a férjemet?
- Igen. - Még érzem a festékszagot.
Egy órája még itt volt az állvány.
- Egy órája. - Hihetetlen!
Úristen, ezt nézzétek! Erre költöttetek 100 000 dollárt?
Hetvenötöt.
Őrület!
Igen!
- A mogul! - Igen!
- Brett ellene volt, pedig jó játék. - Azt mondtam, ne költs rá 40 rongyot!
Száz rongy volt a biliárd, a shuffleboard és a dartstábla.
Hé, srácok! Egy pillanatra!
- Igen? - OG-pillanat.
Igen!
Ez a cég megváltoztatta az életemet. Az ingatlanok iránti szenvedélyem révén
családtagoknak is beillő barátokra leltem, és ez a lényeg.
- Az OG család. - Szeretlek titeket!
AZ O CSOPORT ÜGYNÖKEI
- Szia, szépségem! - Hűha!
Ez oltári!
Hű!
- Mizu? - Jól festesz!
- Te is! - De tényleg.
- Nocsak, amerikai nyakkendő! - Bevállaltam.
Ez nem is egy iroda. Inkább egy klub. Éjszakai klub.
- Van olyan jó, mint a ti irodátok? - Őszinte leszek: ez jobb.
- Igen! - Ez jobb.
AZ O CSOPORT ÜGYNÖKE
- Szia! - Hogy vagy?
Hűha!
Szia!
Azta!
Ott van a harangod.
Úristen, a harang, tényleg!
Helló!
Beszéltél Chrishellel?
Igen. Sokat. Azt hiszem, utoljára tegnap...
- Elolvasod? - Jó volt? Szabad?
Hol akarod kezdeni?
Úristen! Jézusom! Mi?
Tényleg nem értem. Elcsesztem valamit Cabóban.
Beláttam, hogy elcsesztem.
Bocsánatot kértem. És azt mondja, ne játsszam az áldozatot.
„Szar barát vagy, manipulatív ember.”
Lehetek őszinte?
Nem gondoltam, hogy eljutunk idáig.
- Esküszöm... - Én sem.
Te is remegsz, feldúlt vagy. Megértem.
Én is így érzek, mióta hazajöttünk.
- Szia! - Hogy vagy?
- Gratulálok! Szép az iroda! - Ügyesek voltunk.
- Szia, G! - Helló! Gratula! Jól néz ki a hely.
- Köszi! - Nagyon ütős.
- Nézzetek csak körül! - Szenzációsan fest.
Ezt megkóstolnám.
- Crème fraîche. - Ez kaviár?
Igen.
- Úristen! Szia! - Szia!
- Mindennap ide kell járnunk! - Oké!
Gyönyörű! Nagyon tetszenek a színek is.
Én ide akarok költözni.
Egy pillanatra...
Ez túl hangos volt.
Köszönöm szépen!
- Brett fogja kezdeni. - Remek...
Innen tíz méterre nyitottuk meg az irodánkat tíz évvel ezelőtt.
Ez az új hely új korszakot is nyit meg a cégünk életében.
Tízévnyi siker koncentrálódik benne.
Ha megnézik ezt a csapatot, amit összehoztunk,
és az irodát, az összes ügynökség beláthatja,
hogy komolyan kell venni minket.
Úgy bizony! Nektek építettük,
reméljük itt maradtok, és itt is haltok meg.
- Természetes okokból, ugye? - A túl sok munkától.
- Kösz a tisztázást! - Köszönjük! Szeretünk titeket.
Egy család vagyunk. Bár néha zűrös család.
Családtagként szeretek mindenkit, aki itt dolgozik.
Ez életem egyik legboldogabb pillanata.
Ezt fogadjátok tőlünk szeretettel!
Húzd ki ezt a papírlapot!
Kicsit gyűrött,
de ez a kép a régi irodánkban készült tíz évvel ezelőtt.
Aznap, amikor Jason odavitt,
hogy elmondja: megvette a helyet,
ingatlanirodává akarja alakítani, és nézzétek meg most!
Igen, egy család vagyunk. Köszönjük szépen!
Én akkor még nem is voltam ingatlanos.
Amanza mindennap bejött az irodába,
végül megkért, hogy hadd legyen ügynök. Azt mondtam:
„Simán, hisz úgyis mindennap itt lógsz.”
- Köszi! Szuperek vagytok! - Szeretlek titeket! Köszönöm!
Jason sosem csak magába fektet, hanem a dolgozókba is.
Kíváncsi vagyok, mi lesz a következő nagy dobása.
És még valami:
hadd köszönjem meg a barátnőm kitartó támogatását!
Nem, még nem kérem meg a kezed, de nagyon szeretlek.
Jól van, bulizzunk!
Úristen!
- Dobd! - Mehet?
Elkapta!
Gratulálok!
- Szenzációs ez az iroda! - Örülök, hogy itt vagy.
- Szerettem volna, ha... - Ez a közös irodánk. Együtt építettük.
Nem hagynék ki egy megnyitóbulit.
Egy-két kínos vacsorát igen.
Erről nem akartam lemaradni.
- Köszi! - Jó így?
Igen.
- Szia, édes! - Hogy vagy?
Jól.
AZ O CSOPORT ÜGYNÖKE
- Szia! - Szia, szivi!
Egyszerűen gyönyörű vagy!
- Te is csodásan festesz. - Hogy vagy?
Úgy tűnik, az őrök nem kapták meg a fotót, így a zaklatóm bejutott a bulira.
És biztos, hogy engem keres.
Mit kell tennem azért, hogy felvegyenek ide?
Mert ez az új irodánk.
- Bármi is az... - Jó lenne!
Ahogy az is, ha megkapnánk azt a 40 milliós megbízást.
Szorítok.
Szerettem volna köszönni.
- Szia! Hogy vagy? - Jól.
Nem szeretnék rosszban lenni veled.
- Tessék? - Nem szeretnék rosszban lenni veled.
- Ó, értem! - Jó?
Nem kell beszélgetnünk, csak üdvözöltelek.
- Jó volt látni. - Téged is.
Oké, menjünk!
- Szia! - Szia!
Beszélhetnénk egy kicsit?
A bokron keresztül? Vagy a bokor mögött?
Kicsit ingatag, de... Mi is azok vagyunk, szóval nem gond.
- Szia! - Szia!
Nem szeretnék veszekedni veled.
Tudod, hogy szeretlek.
Köszönöm szépen!
Ha kezdhetnénk innen a beszélgetést, ebből kiindulva, akkor talán nem lenne...
Már ellőttem minden puskaport. Végig foglak hallgatni.
Úgy érzem, hogy mindent, amit akartam,
azt már megírtam neked üzenetben.
Bocsánatot kértem. Elismertem, hogy hibáztam. És...
- Már én is bocsánatot kértem. - Hol?
Még nem tudtam elmondani az én verziómat.
Felvehetted volna a telefont tegnap, amikor azt írtam, otthon vagyok.
Képzeld, én nem voltam otthon.
Attól, hogy neked jó egy időpont, nekem még nem biztos.
Ez nagyon frusztráló.
- Nem kell ezt tennünk. - Én próbálkozom.
- Nem tudom, mit tegyek. - Én sem. De itt vagyunk. Mármint...
Most találkozunk azóta először. Hallottam sok mindent, amit mondtál.
Biztos te is azt, amit én. De jobb közvetlenül beszélni.
Ne üzenetekkel intézzük ezt, vagy hírvivő emberekkel!
Mi a fő problémád? Miért haragszol rám?
Szar barátnak neveztél, manipulatív embernek...
Hát, tényleg szar barát voltál.
Tudom, hogy haragudtál a vacsora miatt.
De szerintem érthető, ha el akarok kerülni egy kínos helyzetet.
Igen, dühös voltam, ahogy a többiek is, de akkor még nem tudtuk,
hogy ez neked ilyen megterhelő.
- Tudod? - Úgy éreztem, hogy letámadtatok.
Nem voltam olyan jó mentális állapotban.
- És akkor jött ez. - Megértem.
Most már érted, hogy miért nem voltam ott?
Igen, értem. Teljesen értem,
mert ironikus módon néhány napja
úgy voltam, hogy hamut szórok a fejemre.
Úgy döntöttem, hogy nem megyek be az irodába,
mert éreztem, hogy lelkileg nem vagyok elég erős.
De ennek nem volt köze se hozzád, se az irodához.
És tudtam, hogy ennek meglesz a következménye.
Régóta ismersz, tudod, hogy mindig visszavágok.
Nem egy jó tulajdonság. Utálom is ezt magamban.
Lobbanékony vagyok, felhúzom magam, ezért kevés engedek embert magamhoz.
Tudom, ahogy azt is, hogy dolgozol rajta.
Így nem lehetek... Igen, visszavágtál.
De nem lehetek dühös rád, ha van egy ilyen problémád,
de már dolgozol rajta.
Szerintem nem vagy rossz ember. Nincs bennem gyűlölet.
És nem...
Megláttam ma G-t, és majdnem elsírtam magam,
hogy két embert veszítettem el.
G csapata is hozott egy döntést.
De megértettem, mert G a párod. Érthető, hogy... tudod...
De ez bosszúnak tűnt: „Felhúzott, ezért ezt most elveszem tőle.”
És ez kiborított. Úgy voltam: „Ne már! Ez kurvára gáz.”
Oké.
Úgy tűnik, hogy mindkettőnknek voltak rossz rossz döntései.
Én is hoztam gáz döntéseket.
Elnézést kérek, ha bármit is túlreagáltam.
- De megbántottál. - Én meg padlón voltam.
Még életemben nem voltam így megzuhanva
egy baráttal való konfliktus miatt, mint most.
Ezt átérzem.
- És sajnálom. - Én is.
Még egy kortyot sem ittam ma este,
mindenképpen el akartam kerülni, hogy szétcsússzak érzelmileg,
és zokogni kezdjek a sarokban.
Szeretném veled meginni az első italt.
Szeretlek!
- Érzem, ahogy a lelki teher... - Én is.
Köszöntél már a többieknek?
Igen, találkoztam Chrishell-lel. Emmával.
- Brenek nem köszöntem. - Mi?
- Neked köszönt? - Nem.
Szeret úgy tenni, mintha nem ismerne.
Köszönjünk neki!
Köszönjünk? Nem is tudom.
Nem biztos, hogy jó ötlet.
- Sziasztok! - Mi újság?
- Ebben nem tudok ülni. - Én sem.
- Tök gáz. - A tiédben lehet.
- Próbálom elrejteni a ribit. - Tudom.
Ja, így...
Hogy vagytok, ribik?
- Jól! - Fáradt vagyok.
Van egy újszülöttem. Éhes vagyok.
- Meddig hívod még Leggie-t újszülöttnek? - Örökké.
Oké, én is fáradt vagyok. Két újszülöttem van.
Kilenc hónapos. Nem több éves.
Tudom, hogy Cassandrával rosszul indult a kapcsolatotok.
Nem igazán értem ezt a viselkedést, Bre.
- Én ilyen vagyok. - De nem értem, hogy miért.
Miért akarsz mindenáron barátkozni velem?
Nem akarok a barátod lenni.
- Nem kell barátkoznunk. - Csak ne legyél ilyen ribi!
Úgy ribiskedek, ahogy akarok, oké?
- Mert... - Semmit nem tehetsz ellene.
Van közös üzletünk?
Ismerek pár embert, aki üzletelt veled, és nem mondott jókat.
Tényleg? Ki az? Ki üzletelt velem?
Azt hiszed, hogy ártani akarok neked. Lehetnél illemtudóbb is.
Nem érdekel az illem, ribi! Azt csinálok, amit akarok.
Meglátjuk, mire jutsz így az üzletben.
- Tudod, szivi, a hírnév a legfontosabb. - Ne szívemezz, ribi!
Oké, elég!
- Megint a dráma? - Miért erőlteted rám?
Cassandra, te is csatlakozz be!
Azt mondtam, talán azért van köztetek ilyen ellentét,
mert olyan vagy, mint én.
Tisztelettel és kedvességgel közelítesz az emberekhez.
Én mindenkivel ilyen vagyok.
Mondtam neki, hogy te más vagy.
Ha te megismersz valakit, lassan oldódsz fel.
Arról van szó, hogyan reagálsz egy szakmai szituációban.
Sehogy sem kell reagálnom.
Majd pont két kamuribanc tanácsait fogom megfogadni.
Chelsea boszorkányüldözést folytat ellenem. Elegem van belőle.
Vissza kellene vennie, mert most már nem fogok finomkodni.
- Nem érdekel, hogy mit csinálsz. - Nem azt mondom, hogy neked...
Miért kellene a te szabályaid szerint élnem?
Nem kell.
Totál szükségtelen ez a helyzet,
ami az ellenségeskedés miatt állt elő.
- Ellenségeskedés? - Senki sem támad téged.
- Csak azért, mert nem érdekelsz? - Senki sem támad.
Képzeld, nem vagy pszichológus!
Az, hogy én kedves vagyok, nem jelenti...
Nagyon kedves vagy! Letámadtál.
Jókedvűen beszélgettem éppen. Jöttél, és azt mondtad, bajom van veled.
Nem akarok tőled semmit. Nincs veled bajom.
- Egyből védekezel. - Azért mondod, mert nem beszélek veled?
- Nem, Bre. - Neked baj van a fejeddel.
Hozok egy italt.
Oké. Mi a gond?
- Nincs semmilyen gond. - Mondd el!
Ez egy pszichopata, aki leült és elkezdte jártatni a száját.
Kurvára nem érdekel.
Nem is kell, de amint behoztam, egyből elkezdtél dühöngeni.
Nem tetszett az, ahogy megkörnyékezett. És ezt világossá is tettem.
Ahogy odajött és mindenféléket mondott rólam,
az ellenszenves volt.
Én nem vagyok barátkozós. Sosem voltam az.
Én nem olyan vagyok, aki egy kedves köszönéstől elolvad,
és barátságot köt.
Nem ilyen vagyok. Nem is kell ilyennek lennem.
Nem fogsz rákényszeríteni, hogy olyan legyek, mint mások.
Ez baromság. Én is megkérjelek, hogy ne önmagad légy?
Nem sikerülne.
Nem kérheted, hogy változzak meg, hogy beleférjek a skatulyádba,
és barátkozzak egy idegennel.
De nem gondolod, hogy itt lenne az ideje azt mondani:
„Tudod, mit? Legyen!”
Miért nem lehet egyből kedvesnek lenni másokkal?
Idehoztad, hogy kavarja a szart.
Egyből a torkomnak ugrott, és még én hunyászkodjak meg?
- Ezt kurvára felejtsd el! - Én azt tettem volna...
Én nem te vagyok!
Nem te vagyok. És nem is ő.
Sem más, aki itt dolgozik. Én én vagyok.
Elegem van ebből. Leszarom. De tényleg.
Én nem csinálom ezt tovább. Befejeztem.
- Jól vagy? Mi a baj? - Leszarom.
- Elegem van ebből a kurva irodából is. - Mi történt?
Mi a baj?
- Már úgy voltam, hogy megütöm. - Húha!
- Kapják be! - Chelsea genyó volt?
Tedd rendbe a töredezett hajadat, Cassandra,
meg rakass fel rendes műszempillát, te utolsó ribanc!
Együtt kell megkongatnunk! Chrishell-stílusban.
- Oké? - Oké.
Az új irodára! És az új ügyletekre!
Az új kezdetekre!
Rám akar támadni? Kicsinálok mindenkit.
- Igen! - Igen!
A feliratot fordította: Petőcz István