САНСЕТ ПЛАЗА
Коли йдеться про бізнес, я без вагань борюся за кожен можливий долар.
Уже скоро рік, як я в «O Груп» і, як розширюється Джейсон,
так і я хочу розширити свою імперію та успіх.
Треба висунути зустрічну пропозицію.
Нам треба знати, чи згоден агент покупця з коротшим періодом ризиків.
Треба висунути. Передзвони мені.
- Привіт, діловий. Рада бачити. - Як ти? І я тебе.
Поможеш прибрати офіс?
Я на цьому не знаюся. Можу когось прислати.
Я прийму цю пропозицію.
- Добре, супер. - Ага.
- Красиво. - Сідай. Ще трохи лишається.
- Гарний бар. - Мармур віола.
Він отакий фіолетовий.
- Ясно. - Головне, у нас значно більше місця.
- Цей офіс майже... - Так.
...вдвічі більший за попередній.
Він буде готовий до свята відкриття? Чи...
Мусить бути. У нас сотні запрошених.
Мені видається, ти прийшла не просто глянути, як офіс. Що сталося?
Скучила за тобою.
Насправді я хотіла обговорити деякі речі. Пам'ятаєш мою клієнтку Совіті?
Це маленьке приватне місто.
- Так. - Маленький оазис.
Краса.
Але ці рослини ростимуть із платіжками за воду.
Ми багато шукали.
З першим домом не вийшло через їхні умови,
а зараз ми от-от внесемо її пропозицію по іншому.
Ми знайшли поза ринком.
Тому я прийшла до тебе,
бо через це постійно задумуюся про комісійні.
У попередній фірмі я брала 90%.
Тому прийняти наш розподіл — це як проковтнути гірку таблетку.
Мені це геть не до вподоби, бо тепер я втрачаю набагато більше своїх грошей,
ніж утрачала деінде.
У всіх наших агентів однаковий процент.
У всіх? А в Мері?
В абсолютно всіх наших агентів однаковий процент,
зокрема, у Ньюпорт-Бічі, Кабо-Сан-Лукасі.
І більшість цих агентів
могли б отримувати деінде 90 відсотків із комісійних.
Але вони не йдуть. Не хочуть.
До приходу в «О Груп»
я отримувала 90% комісії, а решту десять отримувала фірма.
Тепер Джейсон бере набагато більший відсоток,
що, звісно, впливає на мій дохід і як я забезпечую свого сина.
Хоча я «новачок» у сфері нерухомості,
я відчуваю, що...
Мій перший продаж склав 17,5.
У мене дуже великі клієнти. Знаменитості.
Я приношу багато й не відмовляюся від цих грошей.
Так, «Оппенгайм Груп» бере більше, ніж багато інших брокерських компаній.
Ми не звичайна компанія. Ми пропонуємо більше послуг.
Я допомагаю тобі з угодами.
Агенти підтримують одне одного.
- Точно? - Так.
На додачу до всієї хрінотіні ще й Челсі хоче зіпсувати мені бізнес.
Бізнес, мої стосунки з клієнтами,
а також із дівчатами в офісі.
Це сміховинно й зовсім непотрібно.
Я не знав, що ситуація з Челсі така незручна.
Сміховинна.
Я б не хотів, щоб ти пішла з нашої фірми
через вчинки когось із наших клієнтів.
Я хочу, аби ти залишилася, але розділ комісійних не обговорюється.
З мене досить. Я сама собі шеф.
Це мої клієнти, мої люди. Я досягла всього цього сама.
Я не хочу заробляти гроші фірмі,
якщо я можу заробляти куди більше грошей деінде.
Ще й такі, як Челсі, намагаються мені шкодити.
Я заслуговую куди більше, ніж заробляю, щоб терпіти цю хрінь.
Не знаю, чи можу це прийняти.
Я не можу відмовитися від таких грошей. У твоєму розподілі є величезна різниця.
Гадаю, ти будеш успішнішою в «Оппенгайм Груп»
із 80 на 20, ніж деінде з 90 на 10.
Почнеш залучати потенційних клієнтів і активувати мене й фірму,
щоб отримати лістинги, які б ти інакше не отримала...
- Але активувати як? - Так, як інші дівчата.
Ти дав їм списки раніше за мене.
Мусиш заробити грошей фірмі, перш ніж я дам тобі гроші.
Ти зв'яжеш мене, кинеш у басейн
і скажеш: : «Ти маєш уміти плавати, але я не дам тобі рук».
Я не скажу: «Ось п'ятдесят штук. Ти почнеш давати плід». Ні.
- Я веду бізнес. - Я знаю.
Даватимеш результат і гроші фірмі —
я відповім лістингами.
У мене є «гарантовані» клієнти. Вони мої попри все.
Ти продала їм доми в іншій фірмі. Я не заробив.
Я дам тобі лістинг, коли приноситимеш плід.
Але розподіл комісійних не змінюється.
Тому тобі треба змиритися з ним.
Не знаю, чи я змирюся з цим.
На цій ноті я рушаю додому.
Не знаю. Не певна, що це для мене.
- Добре. - Гаразд.
- Сподіваюся, побачимося на вечірці. - Може.
ЗАХІД СОНЦЯ НА ПРОДАЖ
АМАНЗА
МЕРІ
А тут гарно.
Привіт.
Я останнім часом пережила багато стресу
й тепер намагаюся повернутися до нормального робочого ритму.
Тому сьогодні я оглядаю нерухомість для одного клієнта.
МАРМОНТ-ЛЕЙН 3 СП. — 5 ВАНН — 485 М.КВ.
Це ретельно спроєктований будинок над бульваром Сансет.
«Шато Мармон», культовий голлівудський готель,
знаходиться просто через дорогу.
А в «Шато Мармоні» бували абсолютно всі знаменитості.
Дуже класно.
Я ніби вдягнулася відповідно до естетики будинку.
Тут усе якось... по-азійськи.
- Еклектика. - Так.
Двері прекрасні.
Ти в нормі?
Не зовсім.
Ми з Крішель учора багато листувалися.
- Так? - Але не знайшли жодного рішення.
Їй здається, що я виставила її в поганому світлі, кинула під танк.
Я попросила пробачення,
що вона так через мене почувалася.
Вона надулася.
Сказала, що я гівняна подруга.
Я гадала, що вже все пройшло, але...
Бачу, що ні.
Я думала, що поверну собі роботу,
бо вона побачить, що це був дурнуватий крок,
але я до роботи не вернулася, тому нашій дружбі, схоже, капличка.
Почнеться проблема з Крішель — швидко не розв'яжеться.
- Краще не стає... - Угу.
...стає лише гірше.
Але всі ж казали те саме.
Просто я була єдина, хто подзвонив
- і сказав про це вголос. - Так.
А тепер мене неначе ріжуть.
Я просто не розумію, як усе настільки пішло шкереберть.
Раніше ми були згуртованою групою,
а тут... Що відбувається?
З'явилися різні зграйки. Ніхто ні з ким не ладнає.
Сім'ї більше немає.
Так. Мені здається, сім'я розділена.
І я втратила прекрасну подругу.
Так.
Спочатку я була розлючена,
але тепер я зрозуміла, що мені дуже-дуже сумно.
Це тяжко.
Так. Срака.
Не можна так далі.
Вона навряд змінить позицію.
ДЖЕЙСОН
ЧЕЛСІ
- Салют. - Вітаю.
- Привіт. - Привіт, сонце.
- Ласкаво прошу. - Привіт.
Джейсоне, ось ця чарівна Кассандра.
- Привіт. Рада нарешті познайомитися. - І я.
Щиро дякую, що прийшли.
Я багато розповідала про Кассандру.
- Це точно. - Це твій лістинг?
Зараз мене розглядають як одного з агентів із продажу цього дому.
СІЄНА-ВЕЙ, БЕЛ-ЕЙР 5 СП. — 8 ВАНН — 675 М.КВ.
ЦІНА: ВИЗНАЧАЄТЬСЯ
Його виставили на ринок, але нещодавно зняли,
а тепер підбирають агентів.
- Ясно. - Я одна з них.
А за скільки виставили?
- За 37 мільйонів. - Зрозуміло.
У головному будинку п'ять спалень і вісім ванних кімнат.
У домі для гостей дві кімнати й ще одна ванна.
Тут видно лише 4047 метрів квадратних території,
однак не видно ще точної такої самої ділянки
з бомбезним найкрасивішим і справді найунікальнішим японським садом.
У будинку також є бібліотека, офіс, винний льох, маленька ігрова кімната.
Розумію, це дуже дорогий будинок.
Я дуже сподівалася, що ви оглянете й скажете, яка мала б бути ціна,
бо у вас набагато більше досвіду, ніж у мене,
і якщо ви вірите в успіх цього проєкту, можемо зробити цей лістинг спільним.
Авжеж. Проте я буду чесним.
Так, будь ласка.
Тому-то я люблю Кассандру.
Вона не лише показує нам прекрасний будинок,
але й хоче зробити лістинг спільним.
Це розумний спосіб привернути увагу брокера.
Я б теж зробила такий хід. Молодець, дівчинко.
- Я з радістю покажу все. - Гайда.
Гайда.
Їдальня для офіційних випадків. Шикарний краєвид на басейн.
Матінко.
Бачите, як цю кухню заливає природне світло?
Традиційне планування.
Кухня відмежована від будинку.
А тут у нас головна спальня.
Ванна для леді фантастична.
- Дуже красива ванна. - Неймовірно, правда?
Мати рідна!
Це жіноча мрія,
бо природне освітлення — це головне, коли робиш макіяж.
- Крутезна ванна. - Правда?
Ціна на неї зависока, але вона прекрасна.
Будинок чудовий,
але він вартує десь 25–30 мільйонів.
Ага.
Продавці зависоко оцінюють вісім тисяч квадратів території.
Я б оцінив верхню половину, чотири тисячі,
у 12 мільйонів.
А той сад на схилі коштує щонайбільше кількох мільйонів доларів.
Мене цікавив би лістинг, але якби ми продавали об'єкт за 29 995 000 доларів.
Це максимально можлива ціна.
Ясно.
Розкажи трохи про себе, якщо можна.
Кумедно, я знайшов тебе у своїм інстаграмі.
- У нас 50–60 спільних друзів. - Справді?
- Уяви, я теж із близнят. - Ви одно- чи різнояйцеві?
- Різнояйцеві. Ви однояйцеві? - Так.
- Ми ідентичні. - Овва.
- Хто народився першим? - Я.
- Ти. - Я теж першим.
Круть.
Я дуже ціную й поважаю думку Челсі,
але проблема між Брі й Кассандрою,
звісно, вплине на те, чи візьму я Кассандру в компанію.
Я не кажу, що це буде вирішальним,
але це точно значно вплине на моє рішення.
Тому я не знаю. Не знаю.
Радий знайомству.
Я відкриваю новий офіс, якщо бажаєш, завітай на свято відкриття.
Він одразу біля старого.
- Приходь. - Залюбки.
- Весело. - Круто. Ми надішлемо деталі.
- Дайте знати. - Треба вже їхати.
- Ми не встигли побалакати. - Зозулько, я тебе відвезу.
- Точно? - Так.
- Ти не проти? - Ні.
Я виконала нинішню роботу.
- Па, дівчата. - Па, золотий.
- Зустрінемося на святі, гаразд. - Так. Скоро побачимось.
Це хороший знак.
Він запросив тебе на відкриття нашого нового офісу, це супер,
ти вже ніби однією ногою ступиш на поріг фірми.
Я тобі напишу.
Ми бомбезно розважимося. Я в захваті.
Я згадала твоє ім'я в офісі.
Сказала, що ми пообідали й що ти була б прекрасним надбанням для фірми.
Дякую, сонце.
Ніколь додала, що теж була на обіді.
І всі ніби сприйняли це приязно, звісно...
- Я рада. - окрім Брі.
Але я не розумію,
чому між вами двома така незгода.
Учепилася мене, як кліщ.
Думаю, вона так само поводиться й з іншими.
Не лише зі мною...
- Вона не лише перед тобою закрилася. - Ясно.
Ззовні в неї твердий панцир, але вона не м'яка в центрі, хоча, може,
усередині в неї теж панцир.
Ясно.
Коли я побачила, що деякі мої друзі зблизилися з нею,
мене це збило з пантелику, і я подумала: «Знаєш, а ти стерво».
Брі в мене в печінках сидить.
Ніколи не розуміла, чому всі з нею дружать.
Я відчуваю, що мене відштовхують набік.
Авжеж, я люблю Кассандру, бо Кассандра й Брі гиркаються.
Я вважаю, у тебе неймовірний потенціал.
Ми були б чудовою командою. Ой і пригод у нас було б!
ДЕНЬ ВІДКРИТТЯ ОФІСУ
У нас є десь година.
- За годину в смокінгах. - Я встигну.
Можу прокоментувати: «Я ж казав»? Поглянь довкола.
Скажеш це за годину.
Бляха, старий, ще трішечки лишилося.
- Молодець. - Дякую, старий.
- Добре. - Хочеш вибрати взуття?
Гаразд, підбиратимеш взуття під свої аксесуари?
Так.
Твої аксесуари срібні.
Моя обручка.
Вдягнула.
Ми зробили це.
Ми побралися!
Ми вирішили сісти на літак у Вегас, аби Елвіс одружив нас.
Ми не заморочувалися, щоб робити це легально й оформити документи.
Це неважливо, бо ми знаємо, що це означає для нас.
Але нас чекає надзвичайно яскраве майбутнє,
я на сьомому небі від щастя.
- Вибач, я лиш наклала блиск. - Хочу весь блиск, дружинонько.
Люблю, коли ти мене так називаєш. Це мило.
Лиш не зви мене так на вечірці.
Через кілька чарок зватиму.
Це моя дружина!
Поки що ні. Ми скоро їм розповімо. Можливо.
Зважаючи на ситуацію,
я хочу провести чітку межу між особистим і професійним.
Ми розповімо, коли будемо готові.
Мені ще треба розібратися з професійною частиною,
і тоді, можливо, усе буде супер.
Ти красуня.
Дякую.
Добре, туфлі.
Ось і все. Я швидесенько взуюся.
Кортить почати вечірку?
Так. А в тебе як настрій?
Ну,
МЕРІ-ЛУ
так собі.
Останнього разу Крішель навіть не привіталася.
Я не розумію цієї в'їдливої дівчачої поведінки,
але, може, мені варто з нею поговорити.
Я так нервую через ваші розмови, чесно кажучи.
Я лишень хочу, аби сьогодні не було драм.
Просто хочу спокійної вечірки.
- Будуть усі мої клієнти й агенти. - Знаю.
Це не так важливо.
Думала, якщо це важливо й для тебе, маю поговорити з нею.
Якщо ні, то ні.
Я не проти, якщо ви...
- Не розмовлятимемо? Гаразд. - ...не розмовлятимете.
- Так. - Лиш кажу.
- Стільки всього буде ввечері. - Знаю.
І тепер такий стрес.
Я нервую вже через те, що ви будете в одній кімнаті.
Усе гаразд, усе нормально.
Добре. Туфлі.
- Кортить поїхати в Париж? - Так.
Це буде так романтично, правда? Так.
Ремінець іде знизу.
Дуже красиво.
Я хочу, щоб ти там ходив зі мною гуляти, аби ти познайомився з моїми друзями.
Ти чудово проведеш час.
- Я хочу гуляти щовечора. - Чи чекати мені чогось у Парижі?
Ти зачервонівся.
Жартую.
- У мене зараз досить турбот. - Знаю.
Моя перша вечірка в «Оппенгаймі».
Мені страшно.
Усе буде добре.
Так. Я дуже рада, що ти підеш.
Слухай, я йтиму щоразу, коли тобі треба буде, завжди.
Я трохи відчуваю тривожність,
бо знаю, що це перший раз,
коли я побачуся з Аманзою,
і я просто хочу покінчити з цим, бо терпіти не можу, коли в мене...
- Угу. - ...драми з тими, кого я люблю.
Усе буде гаразд.
Я буду поруч, коли лиш треба.
Дякую, моя чоловіжино.
Дружинонько.
Ідемо? Ти готова?
Гаразд.
Так.
15 ХВИЛИН ДО ПРИЇЗДУ ГОСТЕЙ
Злізайте, хлопці. Закінчуйте.
На вході досі безлад. Треба мітли.
НА ЗВ'ЯЗКУ РОМАН
Прямо перед офісом.
- Що таке? - Зараз вернуся.
- Чого це ви поїхали, не скінчивши все? - Бретте, усе гаразд, спокійно.
- Ні, усе нормально. - Треба великої мітли.
Людини з великою мітлою.
- Знайдеш мітлу? - Добре, Бретте.
- І все. Гаразд. - Я розберуся.
Народ, відійдіть.
Ти перший, старий. Вітаю.
Джейсоне, пропусти їх.
Пропилотяжиш мене? Збери всю цю пилюку.
Джейсон вклав душу в цей проєкт
і стовідсотково крутезно все забацав.
Роман працював буквально до останньої секунди,
і я сказала йому поїхати додому, прийняти душ і чухати назад в офіс,
аби ми насолодилися його роботою.
НІКОЛЬ
ОППЕНГАЙМ ГРУП
Це як членський клуб.
- Клас. Як «Сохо Хаус». Так. - Так. Але набагато краще, ніж «Сохо Хаус».
- Що скажеш? - Просто неймовірно.
- Так? - Так. Тепер у мене знову буде чоловік?
- Так. - Я відчуваю запах свіжої фарби.
Годину тому тут було риштування.
- Годину тому. - Очманіти.
Боже, гляньте на це. Це те, на що ви витратили 100 000 доларів?
Сімдесят п'ять.
Очманіти.
Так!
- Королева! - Так!
А Бретт казав: «Не бери шаффлборда». Круто ж?
Я казав: «Не за 40 000».
Разом сто тисяч — за більярд, шаффлборд і дартс.
Народ, ану, дуже швидко.
- Так? - За традицією «О Груп».
Так.
Цей наш гурт змінив моє життя на краще.
Моя пристрасть до нерухомості
подарувала мені друзів, які стали сім'єю.
Ось у чому суть.
- Сім’я «О Груп». Люблю вас, дівчата. - Люблю вас.
ТАЙЛЕР ТА АЛЕКС АГЕНТИ «О ГРУП», ОРІНДЖ
- Привіт, красуне. - Ну й ну.
Це епічно.
Овва.
- Як справи? - Красень.
- Ти теж. - Маєш бомбезний вигляд.
- Краватка-боло від «Прада». - Хтось мусить.
Це не офіс. Це немов клуб. Нічний клуб.
- Тут так само класно, як у вашому офісі? - Чесно кажучи, тут краще.
- Так! - Тут краще.
ЕММА
АЛЕКСАНДРА РОУЗ АГЕНТКА З ОРІНДЖУ
- Привіт. - Як ти?
Овва.
Привіт.
Овва.
Он твій дзвін.
Боже, дзвін, так!
Привіт.
Ти говорила вже з Крішель?
Так. Ще й скільки. Учора, здається, був останній...
- Почитаєш? - Усе добре?
- Ні. - Можна?
З чого почати?
Мати рідна. Господи. Що?
Я цього не розумію. Я налажала в Кабо.
І сказала їй про це.
Перепросила за це. Тепер вона каже: «Досить грати жертву.
Ти гівняна подруга, ти маніпуляторка».
Можна відверто?
Я не думала, що все зайде настільки далеко.
- Присягаюся... - Я теж.
Ти нервуєш, ти засмучена. Я розумію.
Я так почуваюся з повернення з Кабо.
- Привіт. - Як воно?
- Вітаю тебе. Тут фантастично. - Вітаю нас.
- Привіт, сонце. - Привіт, мої вітання! Крутезний офіс.
- Дякую. - Прекрасний.
- Мені кортить, щоб ви все оглянули. - Просто бомба.
Можна мені, будь ласка?
- Крем-фреш. - Це ікра?
Так.
БРІ
- Сонце, привіт! - Привіт.
- Ми приходитимемо сюди щодня. - Згода!
Дуже красиво. І мені подобається колір фарби.
Хочу сюди переїхати.
Можна вашу увагу...
Це надто вже гамірно.
Щиро вам дякую.
- Гаразд, почне Бретт. - Прекрасно.
Десять років тому ми відкрили той офіс за десять метрів звідси.
А оцей офіс символізує абсолютно новий етап для «О Груп».
Кульмінацію десяти років неймовірного успіху.
І якщо глянути на команду, яку ми зібрали,
на цей офіс, усім брокерським компаніям США ясно,
що з нами варто не зв'язуватися.
Це факт.
Ми збудували його для вас,
і, сподіваюся, ви лишитеся тут і помрете в ньому.
Природною смертю, так?
Від перепрацювання.
- Дякую за роз'яснення. - Хочу подякувати вам. Я люблю вас.
Ми сім'я, хоч і зі своїми негараздами.
Ми точно сім'я, і я щиро люблю всіх, хто тут працює.
Це одна з найщасливіших митей мого життя.
Цей букет — від усіх, хто тут працює.
Витягни оце, будь ласка.
Яким дивним це б не здавалося, це фото того офісу десять років тому.
У день, коли Джейсон запросив мене, аби розповісти, що вони придбали будівлю.
І хочуть створити в ній офіс агенції з нерухомості, й ось ми тут.
Так, ми сім'я.
Красно дякую.
Я навіть не була агенткою в ті часи.
Аманза приходила щодня в офіс
і нарешті попросилася на роботу.
Я сказав: «Чому б ні, ти й так щодня тут стирчиш».
- Спасибі. Ви круті. - Я люблю цю сім'ю. Дякую всім.
Джейсон інвестуватиме не лише в себе,
а й завжди у всіх у брокерській конторі.
Мені кортить побачити, що в «О Груп» буде далі.
До речі,
я хочу подякувати моїй коханій дівчині Лу за підтримку в цьому процесі.
Я не освідчуватимуся тобі, але я дуже тебе кохаю.
Гаразд, народ, гайда тусити!
КЕЙЛА АГЕНТКА З ОРІНДЖУ
Боже.
- Кидай! - Готова?
Вона зловила!
Мої вітання.
Офіс неймовірний.
Я дуже радий, що ти тут.
Авжеж, я хотіла...
Це наш новий офіс. Ми створили його разом.
Я б не пропустила відкриття офісу.
Я можу пропустити дику вечерю або дві.
Але відкриття офісу я б не пропустила.
- Дякую. - Справедливо?
Справедливо.
- Привіт, золотий. - Як життя?
Супер.
БРАНДІ АГЕНТКА «О ГРУП» З ОРІНДЖУ
- Зозулько! - Привіт, квітко.
Ти нині просто відпадна.
- Ти розкішна. - Як ся маєш?
Схоже, охорона не отримала фото сталкерки,
вона пробралася на вечірку з нагоди відкриття
і, ймовірно, шукає мене.
Як мені затягнути тебе в «Оппенгайм Груп»?
Бо це наш новий офіс.
- Хай там що... - Я схрестила пальці,
щоб ми отримали лістинг на 40 мільйонів доларів, який ми оглянули.
І я схрестила.
Я хотіла привітатися.
- Привіт. Як ти? - Непогано.
Привіт. Я не хочу конфліктувати.
- Що? - Я не хочу конфліктувати.
- Гаразд. - Гаразд?
Не мусимо говорити, я лиш хотіла привітатися.
- Рада тебе бачити. - Навзаєм.
Добре, пішли.
- Привіт. - Привіт.
Можемо побалакати хвильку?
Через букет чи за букетом?
Ситуація хирява, але...
Але ми теж, тому все нормально.
- Привіт. - Привіт.
Я не хочу з тобою сваритися.
Й, авжеж, я люблю тебе.
І я ціную це.
Якщо ми почнемо розмову отак —
чого б я й хотіла — то, може, обійдемося без...
Я прийшла без каменів у кишені. Я просто буду слухати.
Я відчуваю, що все, що я хотіла висловити,
я до останньої краплі вилила через смс.
Я попросила вибачення. Я визнала свою провину. Я...
Аманзо, я теж тебе перепросила.
- Ми не бачилися. - А де?
Ми не розібралися. Я не висловилася.
Ти могла взяти слухавку вчора, коли я написала: «Підійми. Я вдома».
Знаєш що? А я не була вдома.
Те, що тобі підходить, не означає, що підходить мені.
Це дуже дратує.
- Ми не маємо сваритися. - Просто пояснюю.
- Я не знаю, що тепер робити. - Я теж. Ми тут. І...
Ми вперше бачимося після того випадку, тож я почула про багато твоїх висловів.
Певна, ти теж щось чула. Краще поговорімо безпосередньо.
Я б не хотіла розбиратися через листування,
або коли хтось сказав тобі те, а той сказав се.
Чим я тобі так не догодила? Чому ти бісишся?
Ти назвала мене гівняною подругою й маніпуляторкою...
Чесно кажучи, ти тепер гівняна подруга.
Ти злилася, що мене не було на вечері.
Але це нормально, що я захищаю свою психіку, бо не хочу приходити.
Так, я злилася, але й усі інші — теж.
Через твою поривчастість. І ми тоді не знали,
що ти почуваєшся некомфортно.
- Розумієш? - На мене мов накинулися зграєю.
Я тоді не була психологічно готова
- відбиватися від зграї. - Розумію.
Тепер ти ж розумієш, чому мене не було?
Так, розумію. Чудово розумію,
бо за іронією долі кілька днів тому
я зрозуміла: «Зараз треба буде визнати свою помилку».
Я ухвалила рішення не йти в той день в офіс,
бо розуміла, що не витримаю психологічно.
І це не стосувалося ні тебе, ні офісу.
І я знала й розуміла, які наслідки це матиме для мене.
Я поривчаста? Ми надто давно дружимо, щоб ти цього не знала.
Це не найкраща моя риса. Я ненавиджу її.
Я дуже дратуюся, загоряюся,
мені стає прикро, бо я небагатьох у своє серце впускаю.
Ти знаєш, що ти така, і працюєш над цим.
Я не маю нічого... Так, ти була поривчаста.
Я не можу злитися на тих, хто знає про існування проблеми
й працює над нею.
Я не вважаю, що ти гівняна людина. У моєму серці немає ненависті.
Я не...
Я десь щойно побачила Джи й ледь не розридалася,
бо, дідько, я втратила двох людей.
Команда Джи теж ухвалила своє рішення.
Я думаю: «Розумію, Джи ж її друга половинка».
Звісно, вони вирішать...
Але це був крок із позиції сили, мовляв: «Вона мене вибісила, і я заберу це в неї».
І мене це вивело. Я така: «Ну бляха. Це вже гівно якесь».
Гаразд.
Мабуть, ми обидві пережили не найкращі моменти нашої дружби.
У цій ситуації я часто поводилася, як гівняна подруга.
Пробач, якщо я надмірно на щось реагувала.
- Мені було боляче. - Я взагалі чортзна-що коїла.
Я ще ніколи у своєму житті не відчувала
такої журби через те, що поконфліктувала з подругою.
Ми тут розуміємо одна одну.
- Пробач мені. - І ти мені.
І я не пила весь цей вечір, щоби в жодному разі
не розклеїтися, як газета на дощі.
Щоб не ридати десь у кутку.
А тепер мені хочеться піти й випити з тобою.
Я люблю тебе.
З мене щойно ніби спав величезний тягар.
З мене теж.
Ти привіталася з іншими дівчатами?
Так, я привіталася... Я побачила Крішель. Побачила Емму.
- Звісно, не привіталася з Брі. - Що?
- А вона з тобою? - Ні.
- Вона любить удавати, що когось не знає. - Ходімо привітаємося.
Ти впевнена? Не знаю, зозулько.
Не знаю, чи це хороша ідея.
- Привіт, народ. Чорт, я... - Як справи?
- Не можу сидіти в цій сукні. - Я теж.
- Я, бляха... - Подасться.
- Я намагаюся сховати кралю. - Ясно.
Ага...
Як нині настрій, кози?
- Чудово. - Коза втомилася.
Маю новонароджене маля. Я голодна.
- Коли Леджі перестане бути новонародженим? - Ніколи.
Гаразд, я втомилася. У мене двоє новонароджених.
Йому дев'ять місяців, а не два й чотири роки.
Я знаю, що у вас із Кассандрою погано почалися стосунки.
Брі, я не зовсім розумію оцього твого ставлення.
- От є в мене це ставлення. - Я не розумію чому.
Чому ти так переживаєш за те, аби ми подружилися?
Я не пробую подружитися.
- Я не мушу з тобою ладнати. - Перестань бути стервом.
Буду, скільки захочу. Що ти зробиш?
- Ти здаєшся... - Нічого. Нічого ти не зробиш.
Ми ведемо бізнес? Так?
Я знаю людей, які вели з тобою бізнес і яким нічого хорошого сказати.
Справді? Хто це? Кажи.
Ти поводишся, ніби я напала на тебе.
Треба мати манери, стерво.
Мені не треба манер, стерво. Я можу робити, що схочу.
Побачимо, як далеко ти зайдеш із цим у бізнесі.
Знаєш що, сонце? Репутація — це все.
Не кажи мені «сонце», стерво.
Добре, дівчата. Стоп!
Без драм.
Нащо цькуєш її на мене?
Кассандро, ти потрібна мені в цій розмові.
Я вже казала тобі, що у вас такі розмови тому,
що ти більше схожа на мене.
Ти із самого початку підходиш із повагою й добротою.
Я точно така сама з усіма.
І я сказала їй, що ти не така.
Ти з типу людей, що при знайомстві ховаються в панцир.
Важливо знати, як реагувати в професійному середовищі.
Ніяк я не маю реагувати.
Що-що, а дослухатися до двох стерв я не буду.
Челсі чигає на мене, як вовк.
Уже задовбала мене.
Тепер їй треба, бляха, іти до кінця, бо тепер буде двіж без правил.
Роби, що хочеш.
- Я не мушу цього робити. - Я не кажу, що ти мусиш...
Чому я мушу змінюватися за твоїми бажаннями?
Ти не мусиш.
У цій ситуації ти так заховалася у свій панцир
і така готова до сутичок, що це просто зайве.
До сутичок?
Ти думаєш, що воюєш з усіма.
- Бо я не хочу з тобою тусити? - Не всі проти тебе.
У тебе є глузд? Ти не психологиня.
Те, що я добра людина, не означає...
Добра. Ти сіла й напала на мене.
Я займалася собі своїми справами.
А ти сіла й кажеш, у мене на тебе зуб.
Ми не тусимо. Це ще жодного зуба не означає.
Ти від природи надто захищаєшся.
Я надто захищаюся, бо ми не тусимо?
- Ні, Брі. - Ти геть із глузду з'їхала.
Піду щось вип'ю.
Гаразд, у чому проблема?
- Нема в мене проблем. - У чому проблема?
Вона психопатка, сіла тут собі й гавкає на мене.
Начхати мені на неї.
Тобі не має бути начхати,
та й коли я її привела, ти така: «Дідько».
Я чітко це сказала з першого дня: не люблю, як вона на мене накинулася.
Як звернулася до мене й все про мене розказала.
Вона мене спантеличила.
Я не дружня, чорт забирай. І ніколи не була такою.
Я не з тих, хто пищить: «Боже, так приємно познайомитися.
Привіт. Гайда вип'ємо».
Я не така. І не повинна бути такою.
Мене не змусять бути певною людиною, бо всі інші такі.
Це лажа.
От я попрошу тебе не бути тим, ким ти є.
Не можна вимагати від мене бути кимось, ким я не є,
і сподіватися, що я підлаштуюся під твої дурні критерії
й буду приязна з якимсь стервом.
Але, Брі, тобі не здається, що зараз поворотний момент, аби сказати:
«А знаєте? Хай йому грець»?
Чому б не бути з початку люб'язною з людиною? Чому?
То ти привела її, аби був ще більший срач.
А тоді вона схоче шпетити мене, а я що, підібгаю хвоста?
- Ніколи й нізащо. - На твоєму місці я б...
Я не ти.
Я не вона.
Ні ніхто інший, хто тут працює. Я — це я.
Задовбала мене ця лажа. Глумишся з мене?
Бляха-муха, мене ця лажа задовбала. Я сита по горло.
- Що сталося? - Та пішло воно все!
- До дідька це шоу. До дідька цей офіс. - Що таке?
Що таке?
- Я хотіла її відгепати. - Срака-мотика.
- Пішли вони! - Челсі поводилася, як стерво?
Купи кондиціонер для волосся, Кассандро, підстрижи посічені кінчики
й вії зроби, посереднє ти стерво.
Треба дзвонити разом! Задзвонимо в стилі Крішель.
- Добре? - Добре.
За новий офіс! І за купу нових угод, які нас чекають.
І щоб із чистого аркуша, народ.
Вона хоче напасти на мене? Я всіх, бляха, відіб'ю.
- Так! - Так!
Переклад субтитрів: Павло Дум’як