‫- הבית של כרישל -‬
‫- גרייסי‬ ‫הכלבה של כרישל -‬
‫אתה מכניס קוביות קרח למים?‬ ‫-כן.‬
‫- כרישל -‬
‫את מתרגשת?‬
‫לא!‬ ‫-לא?‬
‫אני צריכה לוודא שהג'קוזי פועל, חכה רגע.‬
‫אוקיי.‬ ‫-אלוהים.‬
‫- ברי -‬
‫שלום.‬
‫שלום!‬
‫נכנסתי לבד.‬ ‫-אני מתה על זה.‬
‫היי, התגעגעתי אלייך.‬ ‫-היי, יפהפייה.‬
‫אלוהים. סליחה. מה זה?‬ ‫-מה?‬
‫בניגוד לקול ההיגיון שלי,‬ ‫הרשיתי לברי להביא אמבטיות קרח אליי הביתה.‬
‫שלום. היי.‬ ‫-היי.‬
‫בסולם של אחת עד עשר,‬
‫ההתרגשות שלי מתחת לאפס‬ ‫כמו הטמפרטורה של אמבט הקרח.‬
‫פעם ראשונה שאת עושה דבר כזה?‬ ‫-ראשונה ואחרונה.‬
‫ראשונה ואחרונה.‬ ‫-את תאהבי את זה.‬
‫זה נהדר לגוף שלך.‬
‫זה מסייע להפחתת דלקות בכל הגוף.‬
‫בסדר.‬ ‫-זה מעולה גם לבריאות הנפש.‬
‫רמת הדופמין בגוף מזנקת ב-200 אחוז,‬
‫ואת יוצאת בהרגשה שאת רעננה לחלוטין,‬ ‫הרגשה מדהימה.‬
‫את תהיי שמחה עד סוף היום.‬
‫התוכנית שלי היום היא שאם ברי‬ ‫הצליחה לשכנע אותי לעשות אמבטיית קרח,‬
‫אז אולי היא תיתן לי‬ ‫לשכנע אותה לחזור למשרד.‬
‫כמה זמן צריך להיות בפנים?‬
‫דקה אחת עד שלוש דקות.‬
‫אתה רציני… מה?‬
‫חשבתי שזה כאילו, נכנסים ומיד יוצאים בריצה!‬
‫זה נעשה טוב יותר כשאת בפנים.‬
‫כן.‬ ‫-אני נשבעת.‬
‫בסדר. זה מה שאומרים בכל כת.‬
‫אז את מדברת עם האדם הלא נכון כי…‬
‫אני… זה לא כזה נורא.‬
‫אם אעשה את זה, את חייבת לחזור למשרד.‬
‫עשית דברים קשים בהרבה.‬ ‫זה יטעין אותך באנרגיות מדהימות…‬
‫יצאת עם ג'ייסון.‬
‫נראה לי שתתמודדי עם אמבטיית הקרח.‬
‫האמת, בהשוואה לדברים אחרים שעשיתי זה…‬ ‫-זה קטן עלייך.‬
‫את תהיי בסדר.‬ ‫-כן.‬
‫שנתפשט? אנחנו צריכים מוזיקה.‬
‫למה הכנסתי את עצמי?‬
‫רק תחשבי, "תכף אני איכנס לג'קוזי".‬ ‫-הכול טוב. כן.‬
‫בסדר, מוכנה?‬
‫אני לא יכולה!‬ ‫-את יכולה.‬
‫את יכולה. שלוש, שתיים, אחת.‬ ‫-טוב.‬
‫פנימה, קדימה!‬ ‫-לא!‬
‫כן. עד הסוף. תנשפי.‬
‫עד הסוף. את יכולה לעשות את זה. זהו זה.‬
‫עד הסוף, כרישל, זה קטן עלייך.‬
‫תכניסי את התחת שלך פנימה, כרישל!‬ ‫-זה קטן עלייך.‬
‫כרישל. קדימה.‬
‫אני לא חושבת על כלום כשאני יושבת שם.‬ ‫שזה הדבר הכי מדהים באמבט קרח.‬
‫אני רק חושבת שקר לי בטירוף.‬
‫שום דבר אחר לא עולה בדעתי.‬
‫זה…‬ ‫-ברי.‬
‫תכניס את הציצים האלה למים עכשיו.‬
‫אני בפנים!‬ ‫-את יכולה לעשות את זה.‬
‫אני כבר מתה לראות אותך שוב במשרד.‬ ‫אני פאקינג…‬
‫זה קטן עלייך.‬
‫זה פשוט ייסורים.‬
‫מוכנה? ג'קוזי. עשינו את זה.‬ ‫מדהים! את מדהימה!‬
‫תדמיינו שאוטובוס כמעט דרס אתכם.‬
‫טכנית, אתם יכולים להגיד‬ ‫שנטענתם באנרגיה כי לא נהרגתם.‬
‫זה אותו דבר.‬
‫כמה זמן כבר עבר?‬ ‫-ארבעים וחמש שניות.‬
‫אמרתי לך! תדמייני חם יותר! אמרתי לך.‬
‫אוקיי.‬
‫היא קשוחה.‬ ‫-יש לך דם קר.‬
‫זו הסיבה שהבנות האלה‬ ‫לא יכולות להוציא אותי משלוותי.‬
‫ברי, הזמן עבר. שלוש דקות.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אלוהים. עכשיו אראה אם הגוף שלי עובד.‬
‫אלוהים. טוב, תיכנסי לאט. לאט.‬ ‫-בסדר.‬
‫תראו את שרירי הבטן שלה!‬
‫היי, חמודה.‬
‫היי.‬
‫תודה!‬ ‫-נשיקות קטנות באף.‬
‫גרייסי!‬ ‫-נתראה אחר כך.‬
‫עמדת בזה בגבורה. אלוהים.‬
‫אני אומרת לך, ברגע שאת בפנים‬ ‫ואת פשוט לא חושבת על זה,‬
‫את לא מרגישה את זה יותר.‬
‫היה לי קשה להתרכז.‬
‫כן.‬ ‫-כי המוח מתחרפן…‬
‫הוא כאילו אומר, "מה נסגר?"‬ ‫כאילו, "צאי מהמים האלה".‬
‫הם קפואים. אני יודעת.‬
‫אם כבר מדברים על מדיטציה,‬
‫אני יודעת שהיו כמה תקריות בעבר‬
‫שקרו במשרד,‬ ‫ושבוודאי היית רוצה לעשות עליהם מדיטציה.‬
‫אני לא יודעת מה המצב בינך לבין צ'לסי כרגע,‬
‫אבל אני יודעת שאני ממש מקווה שתחזרי למשרד.‬
‫זאת אומרת…‬
‫אני לא אומרת שאני לא אתן לה הזדמנות,‬ ‫אבל אני…‬
‫אין לי הרבה אמונה… אני לא אהמר על זה.‬
‫אני צריכה לראות את זה. אני לא מעמידה פנים.‬
‫אני לא תוקעת סכינים בגב.‬ ‫-עלייך להיות במשרד בשביל לדעת.‬
‫באמת?‬
‫ראיתי את צ'לסי בכמה אירועים חברתיים,‬ ‫נראה לי,‬
‫והתרשמתי שהיא מנסה להיות נחמדה,‬
‫אבל אני לא מאמינה לזה.‬
‫מבחינתי, אין לי בעיה לסלוח, להמשיך הלאה,‬
‫אבל אנחנו לא נהיה חברות קרובות בקרוב,‬ ‫אין מצב.‬
‫אני מכירה אותך, אני בחיים…‬ ‫אי אפשר להפעיל עלייך לחץ.‬
‫רק רציתי לשתול את המחשבה בראשך,‬ ‫ואני אתן לך לבחור.‬
‫בנוסף, אני רוצה להזכיר לך‬ ‫שטבלתי את עצמי באמבט הקוטב.‬
‫נכון, אבל לא החזקת מעמד‬ ‫אפילו דקה שלמה. נכון?‬
‫בסדר, בואי לחצי יום במשרד.‬
‫קבענו!‬
‫זה רק הוגן.‬
‫אנחנו לא יכולות לחתום על זה.‬ ‫שיט. טוב, באמפ ציצים.‬
‫באמפ ציצים, מוכנה? אחת, שתיים, שלוש.‬ ‫-באמפ ציצים! כן!‬
‫הם מקפצים.‬ ‫-למשרד!‬
‫חבטתי בך חזק מדי?‬ ‫אני לא מרגישה אותם, למען האמת.‬
‫זה בגלל אמבט הקרח.‬
‫- מסמנים את סאנסט -‬
‫- שדרות סאנסט -‬
‫- קבוצת הנדל"ן אופנהיים -‬
‫- אלאנה -‬
‫היי, מה שלומכם?‬ ‫-היי!‬
‫שלום.‬ ‫-היי!‬
‫- מרי‬ ‫ניקול -‬
‫- ניקו -‬
‫תחזור!‬ ‫-ניקו!‬
‫ניקו!‬ ‫-מאיפה הגעת?‬
‫טוב…‬ ‫-ילד שלי.‬
‫- ג'ייסון -‬
‫רגע, מה יש לו על האצבעות?‬ ‫-זה בשביל שהוא לא יחליק.‬
‫הדבקת לו אותם?‬ ‫-כן.‬
‫הציפורניים האדומות.‬
‫איך הציפורניים שלך? עשית מניקור?‬
‫תראו.‬ ‫-אני תמיד עושה.‬
‫- ברט -‬
‫באמת עשית!‬ ‫-הן נראות מעולה.‬
‫אני עושה הערב.‬ ‫-אתם עושים מני-פדי בקביעות.‬
‫20 שנה של מניקור.‬ ‫-אני רואה את הברק, הן צבועות.‬
‫כן.‬ ‫-וואו, ממש מרשים.‬
‫אני מניחה שג'ייסון וברט‬ ‫עושים מני-פדי לפחות פעם בשבוע.‬
‫אני לא אתפלא אם פעמיים בשבוע.‬
‫הם עושים מני-פדי…‬
‫אני אומרת במפורש "מני-פדי"‬ ‫כי הם אף פעם לא אומרים "מניקור".‬
‫…מאז שאני מכירה אותם.‬
‫אלאנה. הנכס במנהטן ביץ' שביקרת בו…‬
‫כן?‬
‫עשית עבודה נהדרת.‬
‫תודה רבה.‬
‫אבל הם רצו להמשיך הלאה‬ ‫עם צ'לסי ומרי במקום.‬
‫בסדר. כן.‬ ‫-לא בגלל ש…‬
‫הם באמת התרשמו משלושתכן.‬
‫הסיבה היא, ראשית, צ'לסי גרה במנהטן ביץ'.‬
‫כמובן. כן.‬ ‫-לא היה לך סיכוי.‬
‫שנית, מרי עשתה הרבה מכירות‬ ‫בטווח של 20 עד 40 מיליון.‬
‫זאת בוודאי הסיבה.‬
‫האמת ששמחתי על ההזדמנות‬ ‫ללכת לשם ולהציע את עצמי,‬
‫ולהתנסות במשהו חדש בשבילי.‬ ‫אני הרי לא מכירה את האזור הזה.‬
‫אז אני ממש שמחה בשביל צ'לסי ומרי‬ ‫שהן קיבלו את הנכס הזה.‬
‫זה הגיוני שהן יקבלו אותו.‬ ‫אבל, אתה יודע, אני אקבל את הנכס הבא.‬
‫רק התחלתי לעבוד כאן. לא באמת ציפיתי‬ ‫לקבל נכס בשווי 30 מיליון דולר.‬
‫לפחות הם יודעים שאני מוכנה לשחק‬
‫ואני אעשה כמיטב יכולתי ואבוא מוכנה.‬
‫מרי עשתה עבודה מעולה, מה?‬
‫זה מה שאני עושה.‬ ‫-ממש צנועה.‬
‫לפני חמש שנים,‬ ‫היית עושה שמיניות באוויר בשביל הנכס הזה.‬
‫ועכשיו היא כאילו, "נו, טוב".‬ ‫-עוד 30 מיליון.‬
‫עוד 30 מיליון!‬ ‫-כן.‬
‫צ'לסי ואני מתכננות ביחד אירוע‬ ‫של בית פתוח לסוכנויות נדל"ן.‬
‫כמובן, אחרי כל מה שקרה, היא לא הבחירה‬ ‫הראשונה שלי בשיתוף פעולה על מכירת נכס.‬
‫אבל אני מקווה שנצליח לעשות זאת,‬
‫העסקים נמצאים במקום הראשון מבחינתה,‬
‫והיא מתמקדת במה שחשוב, שהוא למכור את הנכס.‬
‫אני תמיד אתרגש מנכס שערכו 30 מיליון.‬
‫אין כמו נכס 30 המיליון הראשון שלך.‬ ‫-לא.‬
‫אתן צריכות לבוא לאירוע הבית הפתוח.‬ ‫-נכון.‬
‫תבואי? מעולה.‬ ‫-כן.‬
‫ואת?‬ ‫-כן. בהחלט.‬
‫כדאי לך!‬
‫אלאנה, יש לך זמן בהמשך השבוע‬
‫ללכת לראות את הנכס לפיתוח בהוליווד?‬
‫הלקוח שלי בונה אותו כבר ארבע שנים,‬ ‫סוף-סוף הוא יושלם.‬
‫כן. בהחלט. אני מכירה את האזור הזה היטב,‬ ‫ואני אשמח לראות אותו.‬
‫טוב.‬ ‫-כן.‬
‫נדרש שם הרבה פיקוח.‬ ‫-כן.‬
‫ששת השבועות הבאים יהיו מכריעים.‬
‫אשמח להראות לך אותו. יש הרבה על מה לעבור.‬ ‫-בסדר. כן.‬
‫תנעלי נעליים נוחות.‬
‫היית מצפה שאני לא?‬ ‫-כן.‬
‫כמובן שאנעל נעליים נוחות.‬
‫לא ראיתי אישה במשרד הזה‬ ‫שנועלת נעלי ספורט כבר חמש שנים.‬
‫מותר לי לנעול נעלי ספורט במשרד?‬
‫לפרויקט לפיתוח, כן.‬
‫- מנהטן ביץ' -‬
‫- צ'לסי - אמה -‬
‫ממש מקסים.‬ ‫-זו השעה היחידה שאני מציגה נכסים בסטרנד,‬
‫בשעת השקיעה, כי אז הכי יפה כאן.‬
‫כמוך.‬ ‫-אני אוהבת אותך.‬
‫אני חושבת שזאת הכניסה.‬ ‫-תרשי לי לפתוח לך את השער.‬
‫אלוהים, אני מרגישה כל כך מיוחדת.‬
‫את צריכה עזרה?‬
‫היו לך קשיים טכניים.‬
‫היי, חבר'ה. ברוכות הבאות.‬ ‫-היי, ברט.‬
‫שלום.‬
‫יש לי מערכות יחסים נהדרות עם‬ ‫רבים מהסוכנים המובילים במנהטן ביץ'.‬
‫שלום. נעים מאוד.‬ ‫-היי. אמה, נעים מאוד.‬
‫תיכנסו.‬
‫עברתי על הרולודקס שלי ופניתי אליהם ישירות‬
‫כדי לוודא שהם יגיעו לאירוע הבית פתוח הזה.‬
‫וואו, הנוף מהמם.‬ ‫-נכון?‬
‫המחיר כרגע הוא 30 מיליון, ולכן זה יהיה‬ ‫הנכס שנמכר במחיר הגבוה ביותר במנהטן ביץ'.‬
‫נכסים אחרים מתקרבים למחיר הזה,‬
‫אז אם נשיג את המחיר הזה,‬ ‫מישהו אחר יקבל אותו מיד אחרינו.‬
‫אם אתה מדבר על המחיר, רציתי לשאול.‬ ‫יש לנו נכס ברחוב 1 שמחירו 30 מיליון.‬
‫רק עכשיו ראיתי. כן.‬
‫אתה צריך לבוא לאירוע הבית הפתוח ביום שישי.‬
‫אני אשמח. כן.‬ ‫-אנחנו צריכים לדבר.‬
‫אני רוצה לראות את הנוף.‬ ‫-קדימה.‬
‫תגידי לי אם תצטרכי משהו.‬
‫תודה.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫תראי את זה!‬
‫מה דעתך?‬ ‫-ברוכים הבאים למעוני הצנוע.‬
‫ברוכים הבאים!‬ ‫-היי, שכן!‬
‫פשוט נקנה את זה בעצמנו. הייתי גרה איתך.‬
‫כן, יש לך 25 מיליון?‬ ‫-כן, אני אקנה לנו אותו.‬
‫מה שלומך? איך זה לעבוד ביחד עם מרי?‬
‫הייתי יכולה למכור את הנכס הזה בעצמי.‬
‫כן.‬ ‫-זה לא פה ולא שם.‬
‫אני לא בטוחה מה מרי תתרום,‬
‫אבל הדבר הכי חשוב באירוע בית פתוח‬
‫הוא להביא כל סוכן שאפשר לנכס.‬ ‫אני יודעת שאעשה את עבודתי.‬
‫אוודא שכל הסוכנים במנהטן ביץ'‬ ‫יראו את הבית,‬
‫והיא רק צריכה לעשות את העבודה שלה,‬ ‫ו… נראה.‬
‫את חושבת שיש משהו עם מרי?‬ ‫את מכירה אותה קצת יותר טוב ממני.‬
‫אני לא ממש יודעת.‬
‫כאילו, אני מרגישה שהיא בהחלט לא כהרגלה.‬
‫אולי היא עוברת משהו.‬
‫אני רוצה לתת לה תמיכה, אם זה העניין.‬ ‫-כן.‬
‫אבל אני מבולבלת.‬ ‫אני לא מבינה אם יש לה משהו נגדך,‬
‫או מה הבעיה.‬
‫את מכירה אותי. אני מתקשרת יותר מדי…‬ ‫-את מכירה אותי, גם אני!‬
‫ביחס למרי,‬
‫נצטרך לקחת רק קצת אחריות‬ ‫ונוכל להמשיך הלאה.‬
‫אני עדיין רוצה להצליח בגדול בקריירה שלי‬ ‫ולפנות זמן לבעלי.‬
‫אני רוצה הכול. אני פאקינג רוצה הכול.‬ ‫אתם יכולים להאשים אותי?‬
‫אני לא יודעת,‬ ‫אבל אני עדיין ממש מתלהבת מהבית הזה,‬
‫ואני לא ארשה לה לגנוב לי את ההתלהבות הזאת.‬
‫לא!‬ ‫-אנחנו עובדות קשה כדי להשיג נכסים כאלה.‬
‫אל תיתני לאף אחד לקחת את האושר שלך,‬ ‫את ההצלחה שלך.‬
‫זה רגע של גאווה בשבילך. זה מנהטן ביץ'!‬
‫זה מנהטן ביץ', הבית שלי!‬ ‫-אלוהים!‬
‫אני כל כך מאושרת.‬ ‫זה פנטסטי שבכלל השגנו את הנכס הזה.‬
‫במאה אחוז.‬
‫בסדר, בואי ניכנס. קדימה, מותק.‬ ‫-אוקיי. בואי.‬
‫רגע, איפה התיק שלי?‬
‫לא! לא הבירקין!‬
‫תראי איך תפסת אותו!‬
‫תפסת אותו בכזאת פראות!‬
‫אני יודעת!‬ ‫-אמה!‬
‫אני לא מתכוונת להיפרד ממנו.‬
‫אני אצלול לתוך החול בשביל התיק הזה.‬
‫- הסיינדה הייטס -‬
‫- הנכס לפיתוח של ברט -‬
‫מה קורה, חבר'ה?‬ ‫-יו.‬
‫היי, ברט. מה המצב?‬ ‫-טוב. טוב לראות אותך.‬
‫טוב לראות אותך.‬ ‫-שוב שלום.‬
‫הפרויקט הזה עשה לנו חיים קשים.‬
‫במקור, הלקוחות שלי‬ ‫רכשו את הבית תמורת 2.8 מיליון.‬
‫הם היו אמורים לשפץ אותו, אבל הם הרסו אותו‬
‫ונתקעו עם עלויות אחזקה‬ ‫של מאות אלפי דולרים,‬
‫ועלויות בנייה בשווי מיליוני דולרים.‬
‫יש לנו 30 יום להוציא את הפרויקט הזה לשוק.‬
‫כל חודש נוסף עולה ללקוח שלי 40,000 דולר.‬
‫מה דעתך? שישה, שמונה שבועות?‬ ‫תהיה מציאותי.‬
‫שישה שבועות. אני דוחף אותם לארבע.‬ ‫-אז שמונה שבועות?‬
‫מתי זה מתמלא?‬ ‫-הם יצקו את זה היום.‬
‫בשבוע הבא ירצפו באריחים,‬ ‫ויסיימו את החלק הפנימי בשבוע שלאחר מכן.‬
‫אוקיי.‬
‫זה מסוג הפרויקטים שאפשר‬ ‫ללמוד ממנו מה הערך האמיתי של סוכן.‬
‫שלום!‬
‫נעלתי נעליים מתאימות מאוד.‬ ‫-במאה אחוז.‬
‫בהתאם לתקני הבטיחות.‬
‫כשאמרת אתר בנייה, התכוונת לזה.‬ ‫-נכון.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫ג'ון. נעים מאוד.‬ ‫-אלאנה. נעים מאוד.‬
‫אז תספר לי על הנכס. מה הגודל שלו?‬
‫קצת יותר מ-550 מ"ר.‬ ‫ארבעה חדרי שינה, שישה חדרי אמבטיה.‬
‫זו מפלצת.‬ ‫-הגדלתם אותו מאוד.‬
‫אף שזה לא נראה ככה, הוא יהיה גמור‬ ‫בעוד שישה עד שמונה שבועות. כן.‬
‫החלק החיצוני גורם לזה להיראות לא גמור.‬ ‫החלק הפנימי מוכן לצביעה.‬
‫ממש מהמם.‬ ‫-אני רואה את החזון. אני רואה את זה.‬
‫אני יודעת שברט רוצה‬ ‫שהבית יגיע לשוק בהקדם האפשרי,‬
‫אבל כשאני מסתכלת עליו,‬ ‫אני רואה יותר לכלוך מאשר בית.‬
‫אני מוכרת בתים. אני לא בונה אותם.‬
‫עד כמה הבטון הזה רטוב?‬
‫נראה כמה הבריכה עמוקה.‬
‫מה הגובה שלך?‬ ‫-אני 1.78 מטר.‬
‫באמת? בחיי, זה גורם לי‬ ‫להרגיש אפילו עוד יותר נמוך.‬
‫אז על עקבים את בטח 1.83 מטר.‬ ‫אז הבריכה כנראה בעומק של כמטר וחצי.‬
‫את יכולה לבדוק את המים.‬
‫כן, שחיית הגב שלך מרשימה.‬
‫אני אלווה אותה לחזית‬ ‫כי אני רוצה שהיא תראה את הפרספקטיבה משם.‬
‫קשה להיכנס בדלת הראשית.‬ ‫-היא תתמודד עם זה.‬
‫גדלתי בכפר, בקנדה.‬
‫סולם? אין בעיה.‬ ‫-היא תהיה בסדר.‬
‫את צריכה להיכנס מכאן.‬ ‫-בסדר.‬
‫כן. אוקיי.‬
‫תודה.‬
‫אז זהו זה.‬
‫חדר המגורים הראשי. כאן יש משרד.‬
‫וואו, מהמם.‬
‫שם מאחור יש חדר משפחה.‬ ‫זה כמו בית ספרדי מודרני, את יודעת?‬
‫כן. איזה צבע יהיה לקירות?‬
‫אלה שתי דוגמאות הצבע?‬
‫כן. איזו מהן את אוהבת?‬
‫אחד חם יותר.‬ ‫-אני די אוהבת את החם יותר.‬
‫גם אני אוהב את החם יותר.‬ ‫-כן.‬
‫הוא גם מתאים לעץ.‬ ‫-כן.‬
‫יש לך עט?‬
‫אתה יודע מה יש לי? יש לי תוחם שפתיים.‬
‫- הצבע הזה! -‬
‫זה עובד?‬ ‫-זה מושלם.‬
‫אוקיי.‬
‫נהדר. זה היה שימושי.‬
‫המטבח הזה יהיה מהמם.‬ ‫אני מת לראות אותו בעוד חודש.‬
‫הבעלים הוא מעצב, והגימורים כאן מעולים.‬
‫זה שיש קלקטה גולד.‬
‫מגניב, נכון? תעמדי כאן. זה האזור המרכזי.‬
‫תראי כמה המרחב פתוח ונחמד.‬ ‫-ממש נחמד.‬
‫הבית הזה יהיה ממש אדיר כשהוא יהיה גמור.‬
‫אם את קונה פוטנציאלית,‬
‫יש לך כמה ילדים,‬ ‫ותרצי להפוך אותו למתחם המשפחתי שלך,‬
‫את רואה משהו שאולי יניא אותך מלקנות אותו?‬
‫כן, אני חושבת, לא רק בשביל משפחה,‬ ‫אלא בשביל כל אחד,‬
‫הבעיה היא חוסר הפרטיות מסביב.‬
‫את צודקת בהחלט.‬
‫אז אני אתן לך משימה‬ ‫שהיא ממש חשובה בשבילי ובשביל הנכס הזה.‬
‫יש לפתור את בעיית הפרטיות באמצעות גינון.‬ ‫את תהיי אחראית על זה.‬
‫תעברי על ההצעה,‬ ‫תוודאי שהצמחייה תחסום את כל הרחוב הזה.‬
‫עצים גדולים, משהו כמו קיר פיקוס בכל מקום.‬ ‫-כן.‬
‫אני אחראית על הפרטיות?‬
‫זה הבית הכי חשוף בהוליווד הילס.‬
‫גם כשעומדים בבריכה,‬ ‫אפשר לראות את כל הרחוב.‬
‫הגינון כאן חשוב במיוחד.‬
‫הוא חשוב בכל בית, אבל כאן במיוחד.‬ ‫-בהחלט.‬
‫אראה לך את הקומה התחתונה.‬ ‫אל תמעדי על הכבל הזה.‬
‫אם תיפלי, תיפלי ימינה, לא שמאלה.‬ ‫-זו עצה טובה.‬
‫תיזהרי על הראש. אני לא צריך, אבל את כן.‬
‫זה חדר השינה הראשי,‬
‫וזו דוגמה נוספת לסיבה שהגינון חשוב כל כך.‬
‫כן.‬ ‫-כי חייבת להיות פרטיות כאן.‬
‫כן.‬ ‫-אבל חדר שינה מגניב, נכון?‬
‫יש בו אח.‬
‫זה חדר הארונות.‬
‫מעולה.‬
‫נהדר, החלק הכי טוב בבית.‬
‫-הכול כאילו…‬ ‫-כן. נכון.‬
‫משדר תחושת יוקרה.‬
‫האמבטיה תהיה שם.‬
‫זה ממש נחמד.‬ ‫-ושוב, הגינון.‬
‫גינון כדי לכסות את הנוף, כמובן.‬ ‫-כן.‬
‫אולי אני מיושנת,‬
‫אני לא חושבת שהרבה לקוחות רוצים‬ ‫שיראו אותם עירומים כשהם יוצאים מהאמבטיה.‬
‫אני כבר מתה לנופף לשכנים שלי מהאמבטיה.‬
‫יש לך מושג מה המחיר שהם רוצים לקבל?‬
‫בסביבות שבעה מיליון?‬ ‫-אני חושב שבין שבעה לשמונה.‬
‫אבל הוא צריך להיראות‬ ‫כמו בית של שמונה מיליון דולר.‬
‫כן.‬ ‫-הם בונים אותו כבר המון זמן.‬
‫השוק די מחורבן עכשיו, אני יודע.‬ ‫-כן.‬
‫ורק מס האחוזה יהיה מאות אלפי דולרים.‬
‫אז בגלל שהשוליים כל כך דקים,‬ ‫אסור לנו לעשות טעויות או לגרום לעיכובים.‬
‫עלינו להשיג מחיר טוב,‬ ‫הבית חייב להיראות מושלם בתוך חודשיים.‬
‫נהדר. בסדר.‬ ‫-את מבינה?‬
‫זאת תהיה משימה ממש קשה.‬
‫תודה רבה על ההזדמנות.‬
‫אני רואה שכל הנשים האחרות עובדות‬ ‫קשה מאוד כדי להשיג את הנכסים היקרים,‬
‫וזה מדרבן אותי לנסות להשיג אותם.‬
‫אנחנו נדאג… אני אדאג שהוא ייראה‬ ‫כמו בית של שמונה מיליון דולר, אל תדאג.‬
‫- מרי וצ'לסי‬ ‫מציגות בית פתוח לסוכנויות נדל"ן -‬
‫היי, צ'לסי, זאת מרי.‬
‫אז אני כאן, בבית.‬ ‫אנחנו מתארגנים, מכינים כאן הכול.‬
‫איפה את? מתי את מעריכה שתגיעי?‬
‫אני באמת לא יודעת מה לחשוב עכשיו.‬
‫אני עושה את הכול בעצמי.‬
‫זה מה שאני לרוב עושה.‬ ‫נדיר שאני משתפת פעולה במכירת נכסים.‬
‫אז אני פשוט אעשה את זה, אבל זה קצת מתסכל.‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫היי!‬ ‫-זה מהמם.‬
‫את נראית חמודה!‬
‫התלבושת של ניקול קצת מוגזמת.‬
‫היא נראית מדהים, אבל קצת מוגזמת.‬
‫זה בית פתוח לסוכנויות נדל"ן,‬ ‫לא טקס האוסקר.‬
‫אבל היא לפחות הגיעה בזמן.‬
‫אז במכירה הזאת‬ ‫את משתפת פעולה עם צ'לסי, נכון?‬
‫כן, עם ג'ייסון וצ'לסי.‬
‫שניהם באים?‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫כן, הם כבר היו אמורים להגיע.‬ ‫אני לא מאמינה שהגעתי לכאן לפני צ'לסי.‬
‫נכון.‬ ‫-כי היא גרה ממש…‬
‫בהמשך הרחוב.‬ ‫-כן! אני יודעת.‬
‫יש לנו בשרים קרים, קוויאר, שמפניה.‬
‫איזה יופי.‬
‫משאית אוכל.‬ ‫-הלכת עד הסוף.‬
‫זה יהיה טוב. 70 אנשים…‬ ‫-70 אנשים שנבחרו בקפידה.‬
‫כן. וזה הבדל משמעותי.‬ ‫-בהחלט.‬
‫כל מי שמכר נכסים בשווי עשרה מיליון ומעלה…‬
‫כן.‬ ‫-…יגיע.‬
‫אדיר.‬ ‫-כן.‬
‫היי, אלאנה! מה שלומך?‬ ‫-היי!‬
‫טוב, מה שלומכן?‬
‫טוב לראות אותך!‬ ‫-שלום, טוב לראות אותך.‬
‫כולנו באותם צבעים.‬ ‫-לגמרי, נכון?‬
‫מתאימות לבית.‬ ‫-מוצא חן בעיניי.‬
‫כן, צבעים בסיסיים.‬
‫איפה צ'לסי?‬
‫היא עוד לא הגיעה.‬ ‫-בסדר.‬
‫יש לה נסיעה ארוכה מאוד.‬ ‫-כן.‬
‫הפקקים מטורפים.‬ ‫-היא גרה ממש קרוב.‬
‫כן. התנועה הייתה מטורפת. כן.‬
‫אני לא יודעת. לא שמעתי ממנה.‬
‫בסדר.‬ ‫-אבל היא תגיע. כדאי לה שהיא תגיע לכאן.‬
‫אחרייך אהובתי.‬ ‫-תודה.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-היי. מה שלומך?‬
‫טוב לראות אותך.‬ ‫-היי!‬
‫היי. טוב לראות אותך.‬ ‫-היי!‬
‫שלום.‬ ‫-מהמם.‬
‫הבית הזה יפהפה!‬ ‫-קריר, נכון?‬
‫ממש קריר.‬
‫יש כאן מעלית.‬ ‫יש שישה חדרי שינה ותשעה חדרי אמבטיה.‬
‫הם באמת השקיעו מחשבה… והחומרים, יוקרתיים.‬
‫הבית מוכר את עצמו.‬
‫היי!‬ ‫-אלוהים! זה הצבע שלך!‬
‫בניגוד לקול ההיגיון שלי,‬ ‫החלטתי לחזור בזהירות לעסקי הנדל"ן.‬
‫אני רק רוצה להבהיר היטב‬ ‫שלא צ'לסי ולא אף בחורה אחרת במשרד הזה‬
‫תצליח להשפיע על שיקול דעתי‬ ‫או לסלק אותי מהמשרד,‬
‫ולא לשלוח ידיים לכסף שלי.‬
‫אני ממש שמח לראות אותך כאן.‬
‫תודה.‬ ‫-באמת.‬
‫התגעגעת אליי, אני יודעת.‬ ‫-נכון.‬
‫זה נחמד.‬ ‫-נכון?‬
‫כן, זה חמוד.‬
‫זה חמוד? חמוד?‬ ‫-זה חמוד.‬
‫זה קצת קטן, אבל זה חמוד.‬
‫צ'לסי!‬
‫היי, מותק!‬ ‫-שלום!‬
‫את נראית מדהים!‬
‫-היי! את נראית פצצה.‬ ‫-מה שלומך?‬
‫מהמם.‬
‫החצאית של צ'לסי ממש קצרה, לא?‬ ‫-התחת שלה בחוץ.‬
‫נראה לי שגם הפות שלה בחוץ.‬
‫רואים לה הכול.‬
‫לא נראה לי שלקוחות רוצים לראות את זה.‬ ‫-גם לי.‬
‫מבחינתי זה לא לעניין.‬
‫טוב, אני הולכת להתרועע קצת.‬
‫בסדר.‬ ‫-לכי למכור אותו. הייתי קונה ממך כל דבר.‬
‫ממש מהמם.‬ ‫-מזל טוב על הנכס.‬
‫תודה.‬ ‫-הוא יפהפה.‬
‫כשנכנסים למקדונלד'ס,‬
‫אפשר לראות שלט ברור מאוד‬
‫שכתוב בו,‬ ‫"אין חולצה, אין נעליים, אין שירות".‬
‫בשום שלב מנהלי מקדונלד'ס לא חשבו,‬ ‫"יודעים מה?‬
‫"כדאי שנוסיף גם 'אין מכנסיים'",‬ ‫כי זה היגיון פשוט.‬
‫תלבשי מכנסיים. תלבשי מכנסיים!‬ ‫תלבשי מכנסיים.‬
‫לא ראיתי את ברי. היא כאן היום?‬
‫כן. לכי להגיד שלום.‬ ‫שיער שחור כהה וחליפה כחולה.‬
‫היי, יקירתי!‬ ‫-היי!‬
‫תודה שבאת.‬ ‫-כן, כמובן.‬
‫כנראה אחד הבתים הכי טהורים‬ ‫במנהטן ביץ' שהגיע לשוק.‬
‫הוא יפהפה.‬
‫חליפה כחולה, בסדר.‬ ‫-יפה מאוד, אי אפשר לפספס אותה.‬
‫זה מוצא חן בעיניי, היא לוקחת יוזמה.‬ ‫-כן, בדיוק.‬
‫זה מטורף. זה מה שאני… הייתה לי אפשרות…‬
‫היי!‬ ‫-היי, אני אלאנה.‬
‫שמעתי עלייך כל כך הרבה.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫נעים מאוד להכיר אותך.‬ ‫-איך זה מוצא חן בעינייך?‬
‫עד עכשיו, היה ממש טוב.‬ ‫-אז אף אחד לא התנכל אלייך עד עכשיו.‬
‫עדיין לא.‬ ‫-בסדר, יופי!‬
‫אלאנה משדרת אנרגיה טובה.‬
‫היא ממש מתוקה.‬
‫אני מרגישה שיש לה ביטחון עצמי שקט,‬ ‫וזה יהיה טוב למשרד.‬
‫אני ממש מחבבת אותה.‬ ‫-אני חושב שהיא מציגה את עצמה היטב.‬
‫היא מתוחכמת, אינטליגנטית, שאפתנית.‬ ‫-כן.‬
‫היא הבעלים של איזו עיירה במדבר.‬ ‫-מה?‬
‫הם הבעלים, יש לומר.‬ ‫-איך אפשר להיות בעלים של עיירה?‬
‫כמה עולה לקנות עיירה?‬ ‫-אתה צריך לדעת. לי אין מושג.‬
‫אין לי עיירה בבעלותי.‬ ‫-כן, אתה צריך לדעת.‬
‫לפחות כמה מיליוני דולרים.‬
‫לפחות.‬ ‫-כמה?‬
‫למה שלא נשאל?‬
‫2.2 מיליון.‬ ‫-יכולתי לקנות לפני שנים.‬
‫ואת זה אומר האיש שמתמחר פנטהאוזים…‬ ‫-אין מצב, אחי.‬
‫…שעדיין לא נמכרו?‬
‫2.2 מיליון?‬ ‫-נשבע באלוהים, כרישל.‬
‫תבחרי, הפנטהאוז של ג'ייסון או שלוש עיירות.‬
‫החלטה שלך.‬ ‫-איפה היא?‬
‫אלאנה!‬
‫אם הייתי קונה ממך את העיירה שלך היום,‬ ‫כמה הייתי משלם?‬
‫העיירה שלה?‬ ‫-תהיי כנה.‬
‫בערך השוק הנוכחי?‬ ‫-כמה?‬
‫לא, אני לא מתכוונת להגיד לכם.‬ ‫-אתן לך 2.2 מיליון עכשיו.‬
‫אתה לא יכול לקבל אותה. היא שלנו.‬
‫את יודעת מה, אני מוריד את ההצעה שלי ל-1.9.‬
‫אנחנו לא מוכרים.‬ ‫-בקרוב זה יהיה 1.8. 1.7.‬
‫מה קורה כאן?‬ ‫-אנחנו לא מוכרים.‬
‫מה קורה עכשיו?‬
‫יש לי עיירת מערבונים קטנה במדבר.‬ ‫היא נקראת "פיוניר טאון".‬
‫לא ידעתי שאפשר לקנות עיירה.‬ ‫-זו התגובה של רוב האנשים.‬
‫אז אני השריף של העיירה, כן.‬ ‫-אני מתה.‬
‫רוצות המבורגרים?‬ ‫-כן, בבקשה.‬
‫בבקשה.‬ ‫-כן, תודה.‬
‫אדיר!‬ ‫-תודה.‬
‫תיכנסו, נצא לסיבוב.‬ ‫-תיכנסו!‬
‫תיכנסו! אנחנו יוצאות לקניות, בנות!‬ ‫-תיכנסו, כלבות!‬
‫אנחנו יוצאות לקניות!‬ ‫-תיכנסו, אנחנו יוצאות לקניות!‬
‫אוי, לא, אני שומעת את הבנות צועקות.‬ ‫הן מעוללות משהו.‬
‫אה, הן נכנסו למיני מוק.‬
‫איך הולך?‬
‫נוכחות מרשימה.‬
‫כן, הגיעו הרבה אנשים.‬ ‫מעניין איפה צ'לסי, אבל…‬
‫שמענו כרגע… כמה צרחות.‬
‫מה? באמת?‬ ‫-אני חושבת שהן במיני מוק.‬
‫כן.‬ ‫-הן נוסעות במיני מוק. כן.‬
‫אוקיי. טוב…‬
‫תחזיקו את המכנסיים!‬
‫לא, אמה! לא!‬ ‫-כן. אנחנו נצא…‬
‫לא, אמה. לא!‬ ‫-קדימה!‬
‫אלוהים. למה את עושה לי את זה?‬
‫קיוויתי שהיא תהיה…‬
‫בסביבה.‬ ‫-שהיא תעשה את העבודה.‬
‫כן, מכירה משותפת, שנחלוק את העבודה.‬ ‫-כן.‬
‫בבקשה, אל תיסעי מהר יותר מזה.‬ ‫-מהר יותר!‬
‫תני גז!‬ ‫-צ'לסי, לא ידעתי שאת עושה את זה!‬
‫רק רגע! קדימה!‬
‫סעי!‬ ‫-בסדר.‬
‫קדימה!‬
‫מה בעצם קוד הלבוש במשרד שלכם?‬
‫אני יודעת למה את מתכוונת.‬ ‫-אני לא מתכוונת לשום דבר.‬
‫הישבן של צ'לסי.‬
‫ובכן, יש קוד לבוש?‬
‫בגדים זה טוב.‬ ‫יותר מסתם לכסות את הדברים החיוניים.‬
‫כן.‬ ‫-הדברים החיוניים.‬
‫ככה המתווכת מגיעה‬ ‫לאירוע הבית הפתוח לסוכנויות נדל"ן.‬
‫ברוכים הבאים לאירוע הבית הפתוח שלי.‬
‫יש המבורגרים מקדימה, קוויאר בפנים.‬ ‫-ההמבורגרים מעולים!‬
‫זה היה כיף.‬ ‫-פנטסטי.‬
‫רק רציתי לציין משהו. צ'לסי איחרה בשעה.‬
‫ואז כמה אנשים ניגשו אליי ואמרו,‬
‫"מה היא לובשת?"‬
‫אתם יודעים, זה לא מקצועי.‬
‫כאילו התחת שלה והמנוש שלה בחוץ.‬
‫באמת?‬ ‫-מדובר כאן גם במוניטין שלנו.‬
‫אני כבר לא המנהלת, אני לא עושה את זה,‬ ‫אבל אנשים ניגשו אליי והתלוננו.‬
‫זו בעיה.‬ ‫-כן, זה פשוט יותר מדי.‬
‫מה קורה?‬ ‫-יש לכם עלון לבית הזה?‬
‫לא, יש לנו חוברת.‬ ‫-חוברת?‬
‫אפשר לקבל אחת?‬ ‫-הן בהדפסה. מצטער.‬
‫היא תיצור איתי קשר ישירות.‬
‫כן.‬ ‫-אבל…‬
‫אני לא מרגיש בנוח לדבר איתכן‬ ‫על מה שאתן צריכות ללבוש.‬
‫תוכלי לדבר איתה על זה?‬ ‫-לא.‬
‫לא?‬ ‫-לגמרי לא! אני לא מקבלת…‬
‫כבר הייתה לנו התנסות שלילית.‬
‫בפרויקט הזה אנחנו אמורות לעבוד ביחד,‬
‫בתקווה ליישר את ההדורים.‬
‫בסדר.‬ ‫-אבל זה…‬
‫כן, יקירי?‬ ‫-אני אוהב אותך.‬
‫אבל…‬ ‫-מה?‬
‫מה דעתך על למתן השמלה בעשרה אחוזים‬ ‫כשאנחנו באירוע בית פתוח לסוכנויות נדל"ן?‬
‫למתן את התלבושת שלי?‬ ‫-כן.‬
‫לדעתי זה לא תפקידכם‬ ‫לפקח על מה שאני לובשת כל עוד…‬
‫אני לא רוצה לעשות זאת.‬ ‫-גם אני לא.‬
‫אני רק שואל איך היית מרגישה…?‬ ‫-מה לא ראוי בשמלה שלי?‬
‫אני לא לגמרי בטוח.‬
‫למתן את התלבושת שלי?‬ ‫-אני מניח.‬
‫החולצה והז'קט שלי?‬ ‫-אני לא חושב שזה החולצה והז'קט.‬
‫כמה אנשים ציינו את זה.‬
‫הם אמרו, "אלוהים, זה לא ממש הולם".‬
‫כי החצאית ממש קצרה.‬ ‫-מי אמר את זה?‬
‫רק כמה אנשים…‬ ‫-מי?‬
‫אנשים. אני לא יודעת.‬ ‫-הם אמרו לך את זה באופן אישי?‬
‫היא ממש קצרה.‬ ‫-באמת? קיבלתי רק מחמאות.‬
‫את לובשת בגדים נמוכים.‬
‫אני לא לובשת בגדים נמוכים.‬ ‫-נכון.‬
‫אני פשוט חושב שזה אירוע בית פתוח‬ ‫באזור שמרני יותר באל-איי.‬
‫אני גרה כאן!‬ ‫-דרום קליפורניה.‬
‫חוץ מזה, אם את חושבת שאני צריכה‬ ‫למתן את התלבושת שלי, אני בהחלט יכולה…‬
‫זה לא רק אני.‬
‫זה לא רק אני. זה אנשים…‬ ‫-אז תגידי לי מי.‬
‫אני מסכימה, היא באמת קצרה.‬ ‫אני מנסה… באופן הכי מכבד.‬
‫אם היית רוצה לנהוג כלפיי בכבוד,‬ ‫לא היית עושה את זה בפני שני גברים.‬
‫זה היה יכול להיות מכבד.‬ ‫אני יכולה למתן אותה בשבילכם.‬
‫אם אתם חושבים שזה מציג אתכם באור שלילי,‬ ‫אני בהחלט יכולה.‬
‫אני כאן עם אותה מטרה שאתם כאן בשבילה.‬
‫אני רוצה למכור את הבית הזה.‬ ‫-אף אחד לא מפקפק בזה.‬
‫אם חוש האופנה שלי מפריע לזה,‬ ‫אני בהחלט אמתן את ההופעה שלי.‬
‫אלבש משהו ארוך יותר אם זה ישמח אתכם.‬
‫אני מנסה…‬ ‫-זה לא אני, זה אנשים אחרים.‬
‫זה בסדר.‬
‫בדרך כלל, כאישה,‬
‫וכמישהי שתומכת באיך שנשים רוצות להתלבש,‬ ‫אני רואה זאת קצת כעלבון אישי‬
‫שאת באה אליי מול שני הבוסים שלנו‬
‫כדי לדבר איתי על חוש הלבוש שלי‬ ‫כשאני רואה את הציצים שלך בחוץ מדי פעם.‬
‫וזה בסדר גמור,‬
‫כי אני חושבת שיש לך ציצים מדהימים‬ ‫ושאת צריכה ללבוש מה שנוח לך.‬
‫אבל אם היית רוצה להפגין סולידריות נשית…‬ ‫-ה…‬
‫היית לוקחת אותי הצידה…‬ ‫-הציצים שלי היו בחוץ?‬
‫הם היו בחוץ בשביל הנכס.‬ ‫-אני לא רוצה…‬
‫אני חושבת שהם…‬
‫זו לא הנקודה, הציצים שלי תמיד בחוץ.‬
‫אבל אני לא מגיבה על שלך.‬ ‫-בסדר.‬
‫מה שאני מנסה לומר זה‬ ‫שאם את רוצה להיות אישה לאישה ולדבר איתי,‬
‫הייתי מצפה שתדברי איתי בצד‬ ‫ושתגידי, "האדם הזה בא אליי ואמר את זה".‬
‫ואני הייתי אומרת, "לעזאזל",‬
‫ומתייחסת למה שאת אומרת ברצינות.‬
‫אבל לעשות את זה מול שני גברים,‬ ‫זה נראה לי כמו מכה מתחת לחגורה.‬
‫לא התכוונתי לזה ככה.‬ ‫-אני יכולה לעמוד בזה.‬
‫פניתי לבעלים בנוגע למדיניות החברה‬ ‫כדי שהדברים האלה לא יקרו שוב.‬
‫אז אני מקווה‬ ‫לא לראות את הציצים שלך בחוץ שוב לעולם.‬
‫מעולם לא הוצאתי אותם.‬
‫אם את רוצה לדבר על מדיניות החברה,‬ ‫אני מקווה שתתלבשי בצורה מאוד מתונה.‬
‫בסדר.‬ ‫-חבר'ה, זה אירוע בית פתוח.‬
‫נוכל לדבר אחר כך. בואו לא נעשה את זה כאן.‬
‫לא ניסיתי…‬ ‫-אז אני אחזור לעבודה.‬
‫לא ניסיתי לעשות את זה איתך.‬ ‫-אלוהים.‬
‫זה לא הלך מדהים.‬
‫זה הלך טוב. אוקיי.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, בכל אופן…‬
‫בסדר.‬
‫לך תזדייני, מרי.‬
‫ברוך שובך.‬
‫תודה.‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬