ДІМ КРІШЕЛЬ
ҐРЕЙС — СОБАЧКА КРІШЕЛЬ
-Ви кладете у воду пакети льоду? -Так.
Хочете заскочити?
-Ні! -Ні?
Я перевірю, чи джакузі працює. Стривайте.
-Гаразд. -Боже мій.
БРІ
Привіт!
-Я ввійшла без дозволу. -Ну й супер.
-Привіт. Я скучила. -Привіт, красуне.
-Овва. Перепрошую. Що це таке? -Що?
Усупереч своїм міркуванням, я дозволила Брі замовити в мій дім крижані ванни.
-Вітаю. Привіт. -Привіт.
За шкалою від одного до десяти
мій захват дорівнює нулю, як і температура крижаної ванни.
-Ви вперше робите щось таке? -Уперше й востаннє.
-Навіть так. -Тобі сподобається.
Це корисно для тіла.
Це зменшує запалення по всьому тілу.
-Ага. -І це чудово для психіки.
Рівень дофаміну підвищується на 200%. Після цього відчувається повне оновлення,
ідеальне самопочуття. Ви будете щасливі весь день.
Я думаю так: якщо Брі вмовить мене прийняти крижану ванну,
тоді, може, вона дасть мені вмовити її повернутися в офіс.
-І скільки треба сидіти? -Від однієї до трьох хвилин.
Ви серйозно… Що?
Я думала, треба просто заскочити й вискочити!
Думаю, із часом стає легше.
-Так. -Присягаюся.
Гаразд. Так кажуть будь-які секти.
Тоді ти зв'язалася не з тією.
Та не настільки все й погано.
Якщо я це зроблю, ти повинна повернутися в офіс.
Це точно не найскладніше у вашому житті. Це вас зарядить…
Ти була з Джейсоном.
Крижану ванну переживеш.
-Чесно кажучи, найменш погане, що я… -Ти впораєшся.
-Усе буде добре. -Так.
Роздягнімося? Потрібна музичка.
У що я вплуталась?
-Думай собі: «Буде джакузі». -Усе гаразд. Так.
Гаразд, готова?
-Я не можу! -Можеш.
-Можете. Три, два, один. -Гаразд.
-Уперед! -Ні!
Так. До кінця. Видихайте.
До кінця. Ви впораєтеся. Ось так.
До кінця. Крішель, ви зможете.
-Ану дупу вниз, Крішель! -Ви зможете.
Крішель. Ось так.
Я ні про що не думаю, сидячи тут,
і це найпрекрасніше в крижаній ванній. Я думаю лише про холод.
Лише це спадає на думку в ту мить.
-Це… -Брі.
Дівчино, цицьки у воду.
-Я вже залізла! -Зможеш.
Не дочекаюся побачити тебе в офісі. Та я, бляха…
Ви зможете.
Найгірше відчуття.
Готова? Джакузі. Удалося. Чудово! Ви неймовірні!
Уяви, якби тебе ледь не збив автобус.
Можна сказати, що ти заряджена, бо ти не вмерла.
І тут те саме.
-Скільки вже? -Сорок п'ять секунд.
Я ж казала! Дуже гаряча вода! Я ж казала.
Гаразд.
-Вона міцна. -Ти холоднокровна.
Ось чому я не по зубах тим дівчатам.
Брі, супер. Три хвилини.
-Гаразд. -Ура.
Боже мій. Перевірмо, чи тіло працює.
-Боже. Гаразд, повільно. Повільно. -Гаразд.
Ти ба, які кубики!
Привіт, песю.
Привіт.
-О, дякую! -Поцілунок носиками.
-Ґрейс! -Бувай.
Та ти неначе народилася в кризі. Капець.
Кажу тобі, щойно залазиш і просто не задумуєшся про це,
то й не відчуваєш дискомфорту.
Було важко зосередитися.
-Ага. -Бо мозок такий…
«Що?»
Так. Ніби каже тобі: «Вилазь із цієї води».
Вона крижана. Я знаю.
До речі про медитацію,
як на мене, що в офісі були випадки, про які я можу розповісти,
після яких хотілося би помедитувати.
Я не знаю, що між вами із Челсі зараз,
але я щиро сподіваюся, що ти повернешся в офіс.
Ну…
Я не кажу, що не дам їй шансу, але я…
Я не покладатимуся… Це малоймовірно.
Треба побачити. Я не фальшива.
-Я завжди відверта. -Ти маєш бути в офісі, аби побачити.
Упевнена?
Я бачила Челсі в певних
соціальних ситуаціях,
і здається, що вона намагається бути люб'язною,
та я на це не поведуся.
Я не проти пробачити, рухатися вперед,
але ми точно не будемо подружками нерозлийвода.
Я тебе знаю, я ніколи не… На тебе не варто тиснути.
Я просто хотіла посадити насінину, а ти вже вирішуй сама.
А ще хочу нагадати, що я таки залізла в полярну ванну.
Але ти не протрималася й хвилини.
Гаразд, приходь в офісі на пів дня.
Домовилися!
Так буде справедливо.
І не підписатися. Чорт. Цицьками стукнемося.
-Цицьками, готова? Один, два, три. -Цицьками!
-Вони пружні. -В офіс!
Я відштовхнула? Я їх більше не відчуваю, якщо чесно.
Це через ванну.
ЗАХІД СОНЦЯ НА ПРОДАЖ
БУЛЬВАР САНСЕТ
«ОППЕНГАЙМ ГРУП» — НЕРУХОМІСТЬ
АЛАННА
-Привіт, як ви? -Привіт!
-Ну привіт. -Привіт!
Привіт.
-Повертайся! -Ніко!
-Звідки ти взявся?
-Гаразд, тож… -Мій песик.
-А що це в нього на пальцях? -Аби він не посковзнувся.
-Ти їх приклеїв? -Так.
Червоні нігті.
Які у вас нігті? Зробили манікюр?
-Глянь. -Як завжди.
-Таки зробили! -Гарні нігті.
-Я зроблю сьогодні. -Давно вже їхня звичка.
-Двадцять років. -Вони блискучі, відполіровані.
-Так. -Оце так, уражає.
Думаю, Джейсон і Бретт роблять «манік-педикюр» принаймні раз на тиждень.
Я б не здивувалася, якби кожні два тижні.
Вони роблять «манік-педикюр»…
І я кажу «манік-педикюр», бо вони ніколи не кажуть «манікюр».
…відколи я їх знаю.
Аланно. Власність на Мангеттен-Біч, яку ти відвідувала…
-Ага? -Хочу тебе похвалити.
Дякую.
Але вони вирішили працювати з Челсі й Мері.
-Гаразд. Так. -Не тому, що…
Кожна з вас їх сильно вразила.
Та річ у тім, що Челсі живе в Мангеттен-Біч.
-Авжеж. Так. -Тут без шансів.
А Мері закрила вже багато лістингів за 20–40 мільйонів.
Причина в цьому.
Чесно кажучи, я рада, що мала змогу представити себе,
вийшовши із зони комфорту. Очевидно, я не знаю цього району,
тому я дуже рада за Челсі й Мері, що вони отримали цей проєкт.
Тут нічому дивуватися. Але наступний дістанеться мені.
Я новенька тут.
Я не очікувала отримати лістинг на 30 мільйонів доларів.
Але тепер усі знають, що я в грі,
і що я докладатиму максимум зусиль і готуватимуся.
Мері була на висоті?
-Це ж я. -Така скромна.
П'ять років тому ти лише мріяла про таке.
-А тепер вона така: «Ага». -Ще одна тридцятка.
-Ще одна, каже! -Так.
Ми із Челсі разом плануємо огляд для брокерів.
Очевидно, після всього, що сталося, я б не її першою вибрала для співпраці,
але я сподіваюся, що ми впораємося, і що вона в першу чергу думатиме про бізнес
і зосередитися на важливому, щоби продати це майно.
Ні, я завжди рада тридцятці.
Ніщо не схоже на першу.
Ні. Приходьте на огляд для брокерів.
Так.
-Прийдеш? Так. -Так.
-А ти? -Так. Безумовно.
Приходь!
Аланно, у тебе є час цього тижня, аби з'їздити на те будівництво в Голлівуді?
Мій клієнт будує вже чотири роки, і нарешті завершує.
Так. Авжеж. Я добре знаю цю місцевість, тож із нетерпінням чекаю.
-Добре. -Ага.
-Потрібен нагляд. -Ага.
Наступні шість тижнів дуже важливі.
Хочу показати тобі.
-Там багато роботи. -Гаразд.
І взуй якесь відповідне взуття.
-А як інакше? -Так.
Звісно, буду у відповідному.
Я не бачив жодної жінки в кросівках тут за п'ять років.
А тут можна бути в кросівках?
На будмайданчику можна, так.
МАНГЕТТЕН-БІЧ
Яка краса.
Лише в цей час робила б огляд на Прибережжі.
Коли сонце сідає, це дуже красиво.
-Як і ти. -Я люблю тебе.
-Гадаю, нам сюди. -Я відчиню тобі.
Овва, я почуваюся особливою.
А точно вийде?
У тебе технічні проблеми.
-Привіт. -Привіт, Бретте.
Привіт!
Я чудово ладнаю з багатьма найкращими агентами Мангеттен-Біч.
-Привіт. Дуже приємно. -Привіт. Емма, приємно.
Заходьте.
Я знайшла їхній номер і звернулася напряму,
аби точно відвідали цей огляд для брокерів.
-Овва, ну й краєвид. -Скажи?
Зараз у нас лістинг на 30 мільйонів,
а це найвища ціна в Мангеттен-Біч.
Інші об'єкти дуже близькі,
тож щойно ми продамо за таку суму, то й інші продадуть.
Мене цікавить ціна.
У нас є лістинг на Першій вулиці за 30 мільйонів.
Я бачив. Так.
Приходь на наш огляд для брокерів у п'ятницю.
-З радістю. Так. -Треба поговорити.
-Мене цікавить краєвид. -Ходімо.
У разі чого кажіть.
-Дякую. -Прошу.
Оце так, скажи?
-Оце так. -Вітаю в моїй скромній оселі.
-Ласкаво прошу! -Привіт, сусіде!
Ми самі придбаємо. Я б жила з тобою.
-А 25 мільйончиків докинеш? -Так, придбаю для нас.
Як справи? Як співпраця з Мері?
Я б упоралася з тим лістингом і сама.
-Ага. -Ні туди ні сюди.
Я не впевнена, як Мері допоможе, але найголовніше в огляді для брокерів —
аби всі брокери його відвідали.
Я знаю, що зроблю своє.
Я подбаю, аби всі агенти Мангеттен-Біч побачили дім,
а вона має зробити своє. Побачимо, що буде.
Можеш сказати що зараз із Мері? Ти знаєш її краще за мене.
Ну я і не знаю.
Я відчуваю, що вона точно сама не своя.
Може, у неї зараз якісь проблеми.
-Я хочу підтримати, якщо це так. -Так.
Але я заплуталася. Я не розумію, чи вона має щось проти тебе,
чи що взагалі не так.
Ти мене знаєш. Я все проговорюю…
Ти знаєш, я теж!
Мері просто треба взяти відповідальність, і ми рухатимемося далі.
Я досі хочу будувати неймовірну кар'єру, приділяти час чоловікові.
Я хочу все. Я хочу, бляха, усе. Хіба це погано?
Не знаю, але я досі сильно горю цим будинком,
і я не дозволю їй украсти цей запал.
-Ні! -Усі прагнуть таких проєктів.
Не давай нікому забирати твоє щастя, успіх.
Це твоя мить гордості. Це Мангеттен-Біч!
-Це Мангеттен-Біч, мій дім! -Боже!
Я така щаслива. Навіть мати цей лістинг — це фантастика.
Сто відсотків.
-Гаразд, ходімо, кицю. -Добре. Ходімо.
Чекай, де моя сумка?
Ні! Тільки не «Біркін»!
Глянь, як ти її схопила!
З такою люттю!
-І не кажи! -Еммо!
Я б не дозволила, щоби вона впала.
Я би пірнула в пісок за нею.
ГАСІЕНДА-ГАЙТС
ЛІСТИНГ НА СТАДІЇ БУДІВНИЦТВА БРЕТТА
-Як ви, хлопці? -Здоров.
-Привіт. Як ти? -Добре. Радий тебе бачити.
-Радий бачити. -Ще раз привіт.
Цей проєкт — якась дурка.
Мої клієнти спочатку придбали дім за 2,8 мільйона.
Мав бути ремонт, але вони його знесли,
і довелося платити сотні тисяч за утримання й мільйони за будівництво.
У нас є 30 днів, щоби вивести цей проєкт на ринок.
Кожен додатковий місяць — це 40 000 доларів з кишені моїх клієнтів.
То що? Шість–вісім тижнів? Реалістично.
-Шість тижнів. Я підганяю до чотирьох. -То вісім?
-А коли це заповнять? -Сьогодні залили.
Наступного тижня покладуть плитку й закінчать середину наступного.
Гаразд.
Це той проєкт, де можна зрозуміти, з якого тіста агент ліплений.
Вітаю!
-Я в дуже відповідному взутті. -Це точно.
Саме за технікою безпеки.
-Ти ж про таке казав? -Так.
-Дуже приємно. -Дуже приємно.
-Джон. Приємно. -Аланна. Приємно.
Розкажіть мені про нерухомість. Яка площа будинку зараз?
Майже 560 квадратів. Чотири спальні, шість ванних.
-Це гігант. -Ви його добряче розширили.
Хоча не схоже, ще шість–вісім тижнів. Так.
Зовні здається незакінченим. Усередині вже можна фарбувати.
-Дуже гарний. -Я бачу задум. Я бачу.
Бретт хотів якнайшвидше випустити цей дім на ринок,
але дивлячись на цей будинок, це радше купа ґрунту, ніж будинок.
Я продаю будинки, а не будую.
Наскільки свіжий цей бетон?
Подивимося, яка глибина.
-Який у тебе зріст? -Мій — 178.
Справді?
Капець, я почуваюся ще нижчим.
На підборах, мабуть, 182. Басейн, мабуть, має півтора метра.
Можна поплавати.
Так управно плаваєш на спині.
Я проведу її до входу, аби показати перспективу.
-Туди нелегко залізти. -Вона впорається.
Я виросла в селі, у Канаді.
-Драбина? Запросто. -Не біда.
-Треба заходити тут. -Гаразд.
Так. Гаразд.
Дякую.
То ось і дім.
Головна вітальня. Тут є офіс.
Овва, краса.
Там сімейна кімната. Сучасний іспанський стиль, бачиш?
Так. Якого кольору будуть ці стіни?
Це два зразки?
Так. Який тобі до душі?
-Цей тепліший. -Тепліший кращий.
-Теж так думаю. -Так.
-І пасує до дерева. -Так.
Є ручка?
Знаєш, що в мене є? У мене є олівець для губ.
-Так зрозуміють? -Ідеально.
Гаразд.
Чудово. Став у пригоді.
Кухня буде просто пушка. От би вже побачити її за місяць.
Власник — дизайнер, і обробка тут вишукана.
Це мармур «Калакатта Голд».
Круто, скажи? Стань там. Це головна зона.
-Дивися, скільки простору. -Супер.
Це буде неймовірний дім.
Якщо ти
потенційний покупець, маєш дітей, і хочеш дім для сім'ї,
бачиш щось, що могло б відштовхнути від придбання?
Так, гадаю, не лише для сім'ї, а й для будь-кого —
це брак приватності.
Маєш рацію.
Є дещо важливе для мене й для цієї нерухомості.
Проблему приватності виправлять озелененням.
Ти будеш головна.
Переглянеш пропозицію, аби вулиці не було видно.
-Великі дерева, стіну з фікусів скрізь. -Ага.
Я відповідаю за приватність?
Це найбільш відкритий дім у Голлівуд-Гіллз.
Навіть стоячи в басейні, видно всю дорогу.
Озеленення тут особливо важливе.
-Завжди важливе, але тут особливо. -Це точно.
Я покажу тобі перший поверх. Не зашпортайся за цей дріт.
-У разі чого — краще падай праворуч. -Гарна порада.
Обережно з головою. Мені то байдуже, але ти будь обачна.
Це основна спальня,
і це ще один чудовий приклад, чому озеленення дуже важливе.
-Ага. -Потрібна приватність.
-Так. -Але класна спальня, скажи?
Є камін.
Гардеробна тут.
О так.
Гаразд, найкраща частина будинку.
-Усе неначе… -Так. Точно.
Дорого-багато.
Ванна буде там.
-Клас. -Знову ж таки, озеленення.
-Звісно, озеленення для прикриття. -Так.
Може, я старомодна,
та не думаю, що багато клієнтів хочуть хизуватися гепцею перед перехожими.
От би вже помахати сусідам з ванни.
Є здогадки щодо планованої вартості?
-Може, сім мільйонів? -Гадаю, від семи до восьми.
Але має мати вигляд будинку за вісім мільйонів.
-Так. -Вони дуже довго будують його.
-Знаю, ринок зараз паршивий. -Так.
Один податок — це сотні тисяч.
Оскільки маржа дуже мала, помилки й затримки неприпустимі.
Треба постаратися, за два місяці має бути ідеал.
-Домовилися. -Розумієш?
Нам буде дуже важко.
Дякую за таку можливість.
Я бачу, як інші дівчата стараються, отримують великі лістинги,
і мені теж хочеться постаратися.
Ми надамо… Я надам цьому дому вигляду восьмимільйонного,
не переймайся.
ОГЛЯД ДЛЯ БРОКЕРІВ МЕРІ Й ЧЕЛСІ
Привіт, Челсі, це Мері.
Я тут, у будинку. Ми готуємо все до заходу.
А ти де? Коли ти будеш тут?
Я не знаю, що й думати.
Я робитиму все сама. Так зазвичай так і буває.
Зазвичай я працюю сама.
Тож я просто зроблю це, але це трохи розчаровує.
ВАРИВО Й БУЛОЧКИ РОЗМАРІ
Привіт усім.
-Привіт! -Яка краса.
Ти така гарна!
Ніколь трохи переборщила з нарядом. Вигляд чудовий, але це трохи занадто.
Це огляд для брокерів, а не вручення «Оскара».
Але вона прийшла вчасно.
Отже, це ваш із Челсі спільний лістинг, так?
Так, Джейсона й Челсі.
Вони прийдуть?
-Так. -Гаразд.
Так, мали б. Не віриться, що я прийшла швидше за Челсі.
-Так. -Адже вона живе…
-На цій же вулиці. -Так! І я про те ж.
У нас є м'ясна дошка, ікра, шампанське.
Клас.
-Фургон із їжею. -Ви не скупилися.
-Буде гарно. Сімдесят людей… -Добірних людей.
-Так. І це дуже важливо. -Це точно.
Будь-хто, хто продавав за десятку…
-Ага. -Вони будуть.
-Клас. -Так.
-Привіт, Аланно! Як ти? -Привіт!
Добре, а ви як?
-Рада бачити! -Привіт, навзаєм.
-У нас однакові кольори. -Так, скажіть?
-Під дім. -Це чудово.
Овва, я звичайна.
А де Челсі?
-Її ще немає. -Гаразд.
-Їй далеко їхати. -Так.
-Дикі затори. -По сусідству.
Так. Дикі затори. Ага.
Я не знаю. Вона не телефонувала.
-Гаразд. -Але вона буде тут. Сподіваюся.
-Після тебе, кицю. -Дякую.
-Як справи? -Привіт. Як справи?
-Рада бачити. -Привіт!
-Привіт. Рада тебе бачити. -Привіт!
-Привіт. -Ти приголомшлива.
-Прекрасний дім! -Прохолодно, скажи?
Дуже прохолодно.
Тут у нас ліфт.
Тут шість спалень і дев'ять ванних.
Тут дійсно все продумали. І матеріали просто розкішні.
Він сам себе продасть.
-Привіт! -Овва! Це твій колір!
Попри мої міркування,
я вирішила занурити ніжки в нерухомість.
Хочу прояснити,
що ні Челсі, ні інші дівчата
мене не виживуть з офісу, і мої гроші — це мої гроші, бляха.
Дуже радий тебе бачити.
-Дякую. -Справді.
-Ти сумував за мною, я знаю. -Так.
-Тут гарно. -Скажи?
Гарненько!
-Гарненько? -Це гарненько.
Дім маленький, та гарненький.
Челсі!
-Привіт, кицю! -Привіт!
Та ти ще той самородок!
-Привіт! Ти така сексі. -Як справи?
Чудово.
-У Челсі дуже коротка спідниця, скажи? -Дупа стирчить.
Здається, і розкішниця визирає.
Там усе визирає.
-Не думаю, що це доречно. -Так.
Точно не для мене.
Гаразд, піду трохи побалакаю.
-Гаразд. -Іди продавай. У тебе я і повітря куплю.
-Яка ти красива. -Вітаю з лістингом.
-Дякую. -Тут дуже гарно.
У будь-якому «МакДональдзі»
є дуже помітний знак
із написом: «Немає футболки чи взуття — немає і послуг».
Керівники «МакДональдз» ніколи не думали: «А знаєте що?
Треба додати ще "чи трусів"», — бо це за межами здорового глузду.
Носіть труси. Носіть труси! Носіть труси.
Я не бачила Брі. Вона тут?
Так. Привітайся. Чорне волосся й синій костюм.
-Привіт, кицю! -Привіт!
-Дякую, що прийшла. -А як інакше?
Мабуть, один із найчистіших будинків на Мангеттен-Біч на ринку.
Дуже гарний.
-Синій костюм. -Дуже гарна, точно помітиш.
-Мені подобається, вона бере ініціативу. -Так, точно.
Це божевілля. Це те, що я мала право…
-Привіт! -Привіт, я Аланна.
-Стільки чула про тебе. -Рада знайомству.
-Приємно познайомитися. -Як тобі?
-Поки все дуже добре. -То ще ніхто не точить зуба на тебе.
-Ще ні. -Це добре!
У Аланни гарна енергетика.
Вона дуже мила.
Я відчуваю, що в неї тиха впевненість, яка піде на користь офісу.
Вона класна.
Гадаю, вона добре себе представляє.
-Витончена, розумна, амбітна. -Так.
-Їй належить якесь місто в пустелі. -Що?
-Їм належать. -Я цього не розумію.
-Скільки коштує місто? -Ти мав би знати. Я не знаю.
-Я ж не власник. -Так, що? Забувся?
Хоча би пара мільйонів.
-Хоча б. -Пара?
Може, запитаємо?
-Два й два. -Я б уже мав.
-Це каже той, хто оцінив пентхауси… -Та ну.
…які не продалися?
-Два й два? -Я кажу, Крішель.
Пентхаус Джейсона або три міста.
-Вибирай. -Де вона?
Аланно!
Скільки коштує твоє місто сьогодні?
-Місто? -Відверто.
-Ринкова вартість? -Яка?
Ні, цього я не скажу.
Я вже даю 2,2.
-Не вийде. Він наш. -Знаєш що, я знижую пропозицію до 1,9.
-Він не продається. -Скоро буде 1,8. Один і сім.
-Що таке? -Нізащо.
Що відбувається?
У мене є містечко в пустелі. Зветься Пайонертаун.
-Не знала, що так можна. -Більшість людей так реагує.
-Я шерифка міста. -Я випала.
-Хочете бургерів? -Так.
-Смачного. -Так, дякую.
-Клас! -Дякую.
-Сідайте. Покатаємося. -Сідайте!
-Сідайте! Ми на шопінг! -Сідайте, сучки!
-Ми їдемо на шопінг! -Ми їдемо на шопінг!
О ні, я чую дівчачий крик. Вони щось утнуть.
Вони на «моуку».
Як справи?
Купа гостей.
Так, чимало гостей. Цікаво, де Челсі, але…
Ми щойно чули крик.
-Що? Справді? -Вони на «моуку».
-Ага. -Вони на «моуку». Так.
Гаразд. Що ж…
Тримайте свої штани!
-Ні, Еммо! Ні! -Так. Ми будемо…
-Ні, Еммо. Ні! -Їдь!
Боже мій. Навіщо ти так чиниш зі мною?
Я сподівалася, що вона буде…
-У будинку. -Працювати.
-Так, це ж наш лістинг. Працювали б удвох. -Так.
-Будь ласка, не їдь швидше. -Швидше!
-Педаль у підлогу! -Челсі, я не знала, що ти теж!
Стривай! Рушай!
-Їдь! -Гаразд.
Уперед!
Який у вашому офісі дрес-код?
-Я розумію, про що ти. -Та я нічого не мала на увазі.
Дупа Челсі.
Він існує?
Одяг підійде. Не просто щось, що прикриває основне.
-Так. -Основне.
Ось як брокер має приїжджати на огляд. Вітаю на моєму огляді для брокерів.
-Бургери спереду, ікра всередині. -Бургери чудові!
-Було весело. -Клас.
Я хотіла дещо сказати. Челсі запізнилася на годину.
І до мене підійшли декілька людей із запитанням:
«Що це вона вдягнула?»
Розумієте, це непрофесійно.
Її дупа й розкішниця вилазить.
-Серйозно? -На кону наша репутація.
Я не менеджерка, не моя справа,
але дехто скаржився мені на це.
-Це проблема. -Так, це занадто.
-Як справи? -У вас є листівка будинку?
-Ні, є книги. -Є книга?
-Можна мені? -Друкуються. Вибач.
Вона зв'яжеться зі мною.
-Так. -Але…
Мені незручно вказувати вам, що вдягати.
-Можеш обговорити це з нею? -Ні.
-Ні? -Авжеж, ні! Я не буду…
У нас уже були суперечки.
Зараз ми повинні працювати разом, сподіваюся, що все виправиться.
-Гаразд. -Але це…
-Щось хотів? -Я люблю тебе.
-Але… -Що?
Ти могла б трішки скромніше вдягатися на огляд для брокерів?
-Скромніше вдягатися? -Так.
Не думаю, що вам вирішувати, що я вдягаю, поки…
-Я не хочу. -Я теж.
-Просто як би ти почувалася… -Що не так із моїм убранням?
Я не певен.
-Скромніше вдягатися? -Ну так.
-Сорочка й піджак? -Не думаю, що справа в них.
Кілька людей сказали про це.
Вони такі: «Боже, це недоречно».
-Така коротка спідниця. -Хто це сказав?
-Кілька людей… -Хто?
-Якісь люди. Не знаю. -Особисто сказали?
-Дуже коротка. -А я чула лише компліменти.
Ти любиш глибокі декольте.
-Я не ношу таке. -Так.
Це огляд для брокерів у більш консервативній частині Лос-Анджелеса.
-Я тут живу! -Це південь.
І якщо ти вважаєш, що я маю вдягатися скромніше, я можу…
Не лише я.
-Не лише я. Просто люди… -Тоді скажи, хто?
Згодна, спідниця коротка. Я намагаюся проявити повагу.
Якби так, то ти б не робила цього перед двома чоловіками.
А це неповага.
Можу й скромніше.
Якщо вважаєш, що псую імідж, то запросто.
Я тут із тією ж метою, що й ви.
-Я хочу продати. -Ніхто не сумнівається.
Якщо моє відчуття моди заважає цьому, тоді я вдягатимуся скромніше.
Я вдягну щось довше, якщо хочеш.
-Я намагаюся… -Не я, а інші люди.
Як скажеш.
Загалом, від жінки
й тієї, хто підтримує будь-яке бажання жінки,
я сприймаю це як особисту образу,
бо ти підійшла до мене перед босами,
щоб обговорити моє почуття моди, коли я постійно бачу твої цицьки.
І це нормально,
бо в тебе чудові цицьки, і ти маєш носити те, що тобі зручно.
-Але як жінка до жінки… -Мої…
-Треба було наодинці… -Цицьки вилазять?
-Вилазили недавно. -Я не хочу…
Гадаю, вони…
Це не суть, мої завжди вилазять.
-Я не коментую твоїх. -Гаразд.
Я хочу сказати, що на твоєму місці я б відтягнула мене
й сказала: «Одна людина підійшла до мене й сказала дещо».
Я би подумала: «От чорт», —
і я б уже знала про це.
Але робити це перед двома чоловіками… Гадаю, це трохи низько.
-Я цього не хотіла. -Я не вмру від цього.
Я звернулася до власників щодо політики, аби це було востаннє.
Тоді сподіваюся ніколи більше не бачити твоїх цицьок.
Вони не вилазять.
Якщо хочеш про політику, сподіваюся, одягатимешся скромно.
-Гаразд. -Але це огляд для брокерів.
Поговоримо пізніше. Тут не місце.
-Я не намагалася… -Я повернуся до роботи.
-Я не хотіла цього. -Це капець.
Не найкраще пройшло.
-Просто чудово. Гаразд. -Так.
Що ж, та й таке…
Гаразд.
Іди в сраку, Мері.
З поверненням.
Дякую.
Переклад субтитрів: Павло Дум'як