TO JE RESNIČNA ZGODBA
Nihče se ne rodi slab.
LONDON 12. JUNIJ, 1988
Kot pri vsaki stvari, je tudi tu potrebna praksa.
LONDON, KANADA
Ko se končno naučiš, da dom ni kraj, kjer je tvoja postelja,
biti slab postane topel kraj, kjer je vse mogoče.
Dobro jutro. Prosim, odprite predale in vzemite ven denar.
V aktovko, prosim.
Hitro.
Brez barvne bombe ali tihega alarma. Razumeš?
Drugi predal, prosim.
Počasi.
Ne skrbi. Vse bo v redu, nič ti ne bom naredil.
V redu, greva v trezor.
V trezor.
Izvoli.
Pridi k očku.
Pozor, enote! Več poročil o ropu banke.
Osumljenec nosi rdečo jakno in kapo. Oborožen je.
Ne premikajte se. –Ne premikam se. Nič nisem naredil.
Napačnega imate.
Mislim, da sem videl bančni rop.
Videl sem oborožen rop v banki Gold Crown.
Prasec me je skoraj povozil.
Nosil je …
Ne vem, rdečo jakno. Imel je blond lase. –Dolgolasi hipi, kurac. Ne vem.
Odpravil se je proti zahodu na avtocesto. –Šel je na vzhod v Thamesford.
Ujemite tega prasca.
Tri, dve, ena …
Kako si?
Super, se me spomniš? Seveda, iz zadnje pridige.
Delovna mesta, višje dohodke je treba ustvarjati dan za dnem.
S svobodnimi podjetnimi možmi in ženami. Za reveže.
Najnujnejša stvar, ki jo potrebujejo, je rast, ki jo prinaša svobodno gospodarstvo.
Povej jim, Ronnie.
Zanima me, kaj se tu dogaja? –Oprostite.
Drugemu policistu sem že rekel, da mi je nekdo dal plašč in kapo. To je vse, kar vem.
Kaj se dogaja? –Rop banke čez cesto.
Resno?
Kje so taksiji? –Poslali smo jih stran. Pojdite od tu.
Vso srečo.
Povejte še enkrat. Prišli ste iz banke …
Je naprodaj?
Krasen je.
Se želite peljati?
Ne, samo vzel ga bom.
Všeč mi je, hvala.
Hiter je. Hvala.
Dal vam je 50 dolarjev, če greste na stranski vhod, ne na vhodna vrata.
Seveda je to rekel.
Whiteman ve, da se ljudje izogibajo vhodu z zbiralnikom.
Prosta evakuacijska pot. Je to on? –Se ukvarjate z ropi?
Z vlomi. Inšpektor Snydes. –In bančnimi ropi?
Sem prekleti mojster vseh obrti. Ja ali ne?
Je kdo videl tega tipa? –Lahko pogledam?
Mislim, da sem ga videl, ko se je odpeljal stran.
Pizdun.
Ja, prekleti pizdun, ki ga ta tip ne more ujeti.
Isti pizdun, ki je prevzel ime Robert Whiteman in zagrešil 59 ropov.
In si nakopal 2.339 milijona.
Zakaj sem to naredil? V tem gospodarstvu? Sranje. Zakaj pa ne, prekleto?
ŠTIRI LETA PREJ
Kot otrok ni nikoli imel priložnosti.
Ne sodite me po moji preteklosti. Ne živim več tam.
Ampak ta sodna dvorana je med top pet v mojem življenju.
Poglejte si te karnise. –Gilbert si zasluži priložnost.
Stvar je v tem, da si nihče ne želi odraščati v revščini.
Tako veliko nas je takšnih, ki končamo v tej sodni dvorani.
Zdaj bo moj pro bono odvetnik razložil, kako me je družba ustvarila.
Starši so me zapustili.
Rejništvu nikoli nisem dal priložnosti, ali družini, ki sem si jo zaslužil.
Sistem ni pokvarjen. Tako je zasnovan. Poslušajte.
Vaša milost, sistem ni pokvarjen. Tako je zasnovan.
Gilbert Galvan ml.
Goljufanje s čeki je nenasilno kaznivo dejanje.
Zato vas obsojam le na 18 mesecev pripora.
To je razumno.
Ne gre za to, kolikokrat padeš, ampak kako vstaneš. Točno to sem naredil.
ŠEST MESECEV POZNEJE
Bolj ali manj.
Dve moji najljubši besedi: minimalna varnost.
Toda prve trije so:
Dobrodošli v Kanadi.
KANADSKA MEJA
Če se vaše možnosti zmanjšajo, se morate dvigniti.
In v tem primeru nisem mogel priti veliko višje od Ottawe.
Tukaj bo v redu.
Hvala, gospod.
"Pobegli ujetnik" ne izgleda dobro v vašem življenjepisu.
In kriminal se ne izplača tako kot včasih. Zato sem moral poskusiti s poštenim delom.
Imate kaj drobiža? Brez denarja sem. –Potem sva si na istem.
Kako gre?
Imam fakulteto in prodajam sladoledne palčke.
Kaj lahko naredim zate? –Kaj lahko jaz naredim zate?
Že dolgo nisem kolesaril, ampak pravijo, da tega nikoli ne pozabiš.
Všeč mi je. Smešno. –Lepo.
Si tu zaradi službe? –Ja, zato sem prišel.
Bom nosil eno od teh?
Izpolni ta obrazec in mi pokaži izkaznico.
Izkaznico. Pustil sem jo v avtu. Takoj bom nazaj.
Imaš v denarnici izkaznico? –Ja, zakaj?
Dam ti dva dolarja zanjo. –Odjebi, to je moja izkaznica.
Pet dolarjev torej.
V redu, dam ti deset dolarjev. –Dvaindvajset.
V redu, prav.
Pohiti.
TO SE JE RES ZGODILO.
Zdaj si ti jaz.
Robert Whiteman. Očitno sem res. Hvala.
Izvoli. Gospod Robert Whiteman. To delo me zelo veseli.
Mene tudi. –Čudovit telovnik.
Ubežnike običajno ujamejo v prvih 72 urah.
V ukradenem avtomobilu ali hiši njihovega dekleta.
Brezplačni cerkveni penzion nikoli ne pride v papirje.
Oprosti. Po enajsti uri je vstop prepovedan.
Je minuta čez enajst? –Zato te ne morem spustiti noter.
Vrata cerkve so vedno odprta, kajne? –Tudi Bog ima omejitve.
Bog bi me spustil naprej. –Poznaš Boga?
Prav. Pohiti.
Zgoraj je.
Pet zvezdic. –Brez pijače, brez mamil.
Brez zabave.
Razumem.
Ime? –Robert Whiteman.
Rojstni kraj? –Calgary.
Zakaj si tukaj? –Slučajno sem se ustavil.
Doma me čaka redna služba, vendar imam tu nekaj začasnega.
Lepo.
Moja mama mi je vedno govorila: "Nisem popolna, ampak dovolj dobra."
Slabe stvari se zgodijo dobrim ljudem. –Prebrala si Kushnerja.
Žena? Družina? –Ne, ampak sem na voljo.
Izvoli. Katera koli razpoložljiva postelja v tisti sobi.
V redu. Kako pa je tebi ime?
Andrea Hudson. Lahko noč, g. Whiteman. –Fantastična noč. Gdč. Hudson?
Ja. –Super.
Pozdravljeni, dami. Lučke?
Dajta, no. Samo vzemita eno. Samo eno. Dajta, no!
Lučke!
Hočeš lučko? Je kriv telovnik?
Hvala. Lep dan.
Izvoli. Hočeš eno?
Po enajsti uri je vstop prepovedan, Whiteman. –Daj, no …
Ne moreš me pustiti pred vrati, tudi če bi hotela.
V redu, prav. Super.
Izvoli. Srečno, lep dan.
Hvala. Lahko obdržim drobiž?
Lučke!
Živjo, dekleti. Lučke? Danes je vroče.
Dobro jutro, Jerry.
Kaj se dogaja?
Odpuščajo. Vse mečejo na tovornjake. –Kaj? Saj ne misliš resno.
Lahko dobim vsaj zadnji ček?
Z veseljem, a brez odpravnine. –Kako to misliš? Mi ne boš plačal?
Dolguješ mi 200 dolarjev. –Oprosti, stari. –Kaj, hudiča?
Naredi mi uslugo. Kaj pa naj naredim?
Enako kot jaz. Poišči si novo službo.
Veš, kaj? Lahko obdržiš svoj mavrični, prekleti vijoličasti telovnik.
Prekleti telovnik! Ne, obdržal bom ta telovnik. Obdržal ga bom.
Jebi se, Jerry.
Ime mi je Ben. –Jebi se, Ben!
Kaj želiš? –Imaš kaj, s čimer bi padel v komo?
Bejzbolski kij?
Začniva s pivom.
Draga, še eno rundo.
Vsako mesto ima kralja.
Tip, ki drži vse druge v žepu, ne da bi se oni tega zavedali.
V Ottawi je bilo temu tipu ime Tommy Kay. Toda tega takrat še nisem vedel.
Razprta mamilarska hiša.
Riley ima na grbi policiste, sodne izvršitelje in lastnika. Želi več časa.
Kot vedno pravim, ubij ga uspešno, pokopaj ga z nasmehom.
Sicer imamo dve pesti, osem členkov in en svinec. Izvoli.
Povej Rileyju in njegovi druščini, če spet zamudijo, me ne bodo slišali trkati.
Razumem, šef.
Kdor pravi, da denar ne kupi sreče, jo lahko da meni.
Te kaj moti, kolega? –Mene?
Ne, gospod.
Samo preveč sem spil, nič drugega. Nisem vas hotel užaliti.
Izognil si se krogli. –Neprebojen sem.
Oprostite.
Fanta … Kako sta? Kako deluje kriminalni imperij?
Nič nezakonitega glede pijače in plesalk. –Kaj pa pranje in oderuštvo?
Sploh ne vem, kako se to napiše.
Tvoj šef zagotovo ne bo vesel, da me spet nadleguješ. Imaš nalog?
Ne še. Ampak ga dobim kmalu.
Samo povej mi, kdaj. Da zavzamem položaj.
Ti je pobral denar? –Poskrbi za asteroide.
Izgubil si.
Polnoč je res prepozno, Whiteman. –Nisem prišel spat.
Za ameriške sanje sem moral v Kanado. Stvari znajo biti čudne.
To je bila priložnost, da preneham teči in hodim naravnost. Upanje je bilo dobro zame.
In vse po njeni zaslugi.
Ali moram vedeti kaj o tebi? –Na primer?
Cilji v življenju? Zabavna dejstva? Trupla v kleti?
Trupla?
Ne, da bi vedel. Ne verjamem, da so. Ali pa vseeno … Ne.
In tvoja družina?
Moj oče živi na zahodu. Dobil mi je službo, ki jo čakam.
Moja mati …
Že dolgo je nisem videl. Že zdavnaj naju je zapustila.
Sta jo poskušala najti?
Zapleteno je.
Toda to delo bi se lahko spremenilo v nekaj lepega.
In ko bom prihranil dovolj denarja, bom šel na Bahame in odprl bar na plaži.
To je moj cilj. Sliši se zabavno, kajne?
In ti?
Mojih staršev že nekaj let ni več. Ostala sem sama.
Žal mi je. –V redu je.
Mnogim se zgodi to. Ampak bilo je res težko.
Banka je zvišala obresti, vzeli so nam hišo.
Tega nisem nikoli zares prebolela.
Hiša vedno zmaga, kajne? –Ne vedno, ampak po navadi.
Zato si želim diplomirati. In potem bi postala socialna delavka. Pomagala ljudem.
Ljudje si morajo pomagati sami, ne? –Včasih si ne morejo, zaradi sistema.
Ljudje potrebujejo ljudi. Samo vprašaj Streisandovo.
Tako kot ti in jaz. Potrebujeva drug drugega, kajne?
Če hočeš priti pod moje spodnjice, ti ni treba biti tako sluzast.
Veš, kaj je moj moto? "Ne prodajaj neumnosti."
Ko boste pripravljeni.
Ne, tega ti ne morem dovoliti. –Nihče mi ne bo ničesar dovolil.
Enakopravnost žensk.
Oddolžil se ti bom.
Obožujem to pesem.
OSEM MESECEV KASNEJE
Kako si, mešanček?
Boginja.
Andy! –Samo trenutek.
Ne glede na to, koliko se spremenite, s preteklostjo nikoli ni konec.
A tokrat ni šlo zame. Moral sem jo zaščititi.
Pridi, greva jesti.
El vino? –Ne, hvala.
Si je v redu?
Saj veš.
Tudi jaz te ljubim.
Morava se pogovoriti.
Jutri moram za nekaj časa na zahod zaradi službe. Dokler ne uredim vsega.
Saj je že urejeno. –Seveda je, ampak …
Greš zaradi službe ali samo bežiš stran?
Samo nekaj tednov me ne bo.
Ne prodajaj mi neumnosti. –Prisežem.
To ni konec za naju. Je samo majhen odmor.
Si se želela o nečem pogovoriti? –Ne, nič takega ni.
Če me je policija iskala na vzhodu, je bilo edino smiselno oditi na zahod.
In svojo vstopnico za pobeg iz zapora sem že izkoristil.
Brezposelnost je zelo visoka, služb ni veliko.
Edini, ki služijo denar, so v banki.
Zamude pri posojilih, oderuštvo, odvzemi …
Tukaj je nekaj.
Pomivalec za krajši delovni čas? To ne pomeni niti minimalne plače.
Nimam doma, zato ne prejemam ugodnosti.
Dala bi ti svojo službo, če bi lahko.
Prišel sem zaradi prostega delovnega mesta pomivalca. –Oprosti, nekoga že imam.
Mislite resno? –Kaj naj rečem?
Rekli so mi, da je prosto mesto. –Videti si prijazen fant. Vso srečo.
Glavna dolžnost predsednika je zaščititi ljudi pred sovražniki.
V notranjosti je največji sovražnik gospodarski.
Erozija ameriškega načina življenja,
kar ima za posledico trenutno gospodarsko stagnacijo in brezposelnost.
Daj no, prosim. –Ne, ubogaj svojo mamo.
Robert, si to ti? –Ja, jaz sem.
Kje si? –V Vancouverju.
To je najdaljši teden v mojem življenju. Ker sem stran od tebe.
Potem pa pridi domov. –Prišel bom.
Kdaj?
Ne vem. Kmalu. Morda čez nekaj tednov.
Robert, noseča sem.
Z dojenčkom?
Zmorem sama, vendar moraš vedeti.
Bomo postali družina?
Si to želiš?
Veš to, kajne? Ti boš najboljša mama, jaz pa prekleti oče!
Neverjetno!
Temu otroku bova nudila najboljši dom in najboljšo družino doslej, ljubica.
Dom je tam, kjer smo skupaj. Naredi, kar moraš, in se vrni sem.
Bom.
Moram odložiti. Kmalu te pokličem, prav? Ljubim te.
Postal bom …
Postal bom očka.
Postal bom očka!
2. FEBRUAR, 1986
Si igralka?
Jaz tudi. Sestradan igralec.
Jutri imam avdicijo. Poskušam se vživeti v svojo vlogo.
Ne vem še, kaj bom naredil. –Ja, vidim.
Si lahko kaj sposodim? Lahko ti pustim osebni dokument, dokler ne pridem vrniti.
Zakaj me nihče ni ustavil na poti do sem? Bill Bonnie, varnostni inštitut.
Opravljam rutinski pregled. Rad bi govoril z upraviteljem.
Trenutno ni dovolj proračuna. Odvisni smo od lokalnih stražarjev.
Potem lahko kar vstopim noter in grem? –Nismo še imeli nobenih težav. –Ne še.
Predstavljajte si, da nekdo izve za to in zahteva, da odprete sef. Kaj naredite?
Ubogamo ga.
Pravi: "Ne dajte mi barvne bombe." Ne bomo mu je dali.
Pravi: "Ne aktivirajte tihega alarma." Ne bomo ga pritisnili.
Če imate dodatna vprašanja, vprašajte Jessico, našo pomočnico vodje.
Super.
Odlično delo.
Razumem, da varujete vse banke v okolici?
Vam lahko dam svoj življenjepis? –Žal ne. Nikogar ne zaposlujemo.
To je pa res škoda. Koliko jih imate na dan? Ne morete dodati še enega?
Delam od ponedeljka do srede. In potem kolega naprej do sobote.
Specializiran sem za bojevanje z rokami. Lahko nosim strelno orožje.
Zelo … Kako naj rečem? Impresivno.
Na žalost nihče ne odhaja. Žal mi je. –Prav. Je že v redu.
Stvari se spreminjajo. Prosim, dajte to svojemu šefu.
Hvala. Merci.
Enchanté, tu Michel iz banke Royal East. Pravkar sem govoril s šefom.
Ukinjajo izmene. Jutri te ne potrebujejo.
Toda kurac je rekel, da se bo oddolžil z božičnim bonusom. To je dobra novica.
To je dobro. Adijo.
Nadaljujemo z ličenjem s posebnimi učinki.
Naredili smo oči. In ušesa.
Nadaljujemo z nosom. Poliuretan dobro deluje.
Če pa ga nimate, lahko stopite vazelin z voskom za sveče. Tudi to deluje.
Je to vse za danes? Do naslednjič. Lep dan.
Lahko pomagam naslednjemu?
Jessica, kako si? –Super. Kako lahko pomagam?
Bi prosim prebrala tole?
Morate mi pomagati.
Piše: "Ne kriči. Izprazni predale."
"Brez tihih alarmov in barvnih bomb." Policija pride v dveh do petih minutah.
Nič se ti ne bo zgodilo, če zdaj ohraniš mirno glavo.
Tega ne zmorem. –Lahko.
Zmoreš, daj no.
Mojbog, to je veliko.
Je tako prav? –Imaš še več?
Kam naj ga dam? Nimate torbe ali kaj podobnega?
Sranje, tega pa nimam. Jo imaš ti?
To je dobro. Dobro opravljeno. Super ti gre.
Včasih se zatakne.
Počakajte. –Ti drži, jaz pa bom zaprl.
Imate …
Kako izgleda?
Kako mi je šlo? –Morate izboljšati svojo pisavo.
Super si bila. Hvala.
Lep dan.
Kako je šlo?
Avdicija?
Dobro, se mi zdi. Moral bi se malo bolje pripraviti.
Poskusil sem z govorno napako. Ne vem, ali je bilo uspešno.
Ampak upam na najboljše. In hvala za to.
Zate sem zastavil dobro besedo. –Hvala. –Ni za kaj.
Grem lahko na stranišče?
Kako se vam zdi? Ni slabo, kajne?
Ste na voljo?
Pozabil sem, da moram kakat.
Dobro.
Na nacionalnih letih ne skeniramo. Lahko greste skozi.
Lahko se vkrcanje na let 492 za mednarodno letališče Ottawa.
Gospod? Air–o–plan?
Gospa? Air–o–plan?
Še en kozarec, prosim. Hvala. –Seveda, gospod.
Bi se radi prijavili na Air–o–plan? Kreditna kartica in Airmiles v enem.
To je program za pogoste potnike. Z uporabo kartice boste dobili točke za lete.
In brezplačno pijačo. –Temu ne morem reči ne.
Ne pozabite prevzeti svoje prtljage, preden zapustite terminal.
Nikoli več me ne boš pustil same, kajne? –Nikoli. Obljubim. In jutri bom to dokazal.
Kako? –Ne morem ti povedati vseh svojih skrivnosti.
Tega ne smem pozabiti. –Pridi, avtomobil je tamle.
Prstani, obeski, zapestnice moje žene.
Ta prasec mi je celo vzel pištolo. Kaj bomo naredili zdaj?
Tukaj ukradejo in pretihotapijo v Vanier. In potem prodajo v ZDA ali kaj podobnega.
Možnosti, da bi našli vaše stvari, so zelo majhne. –To ni potrebno.
Ray Hoffman, oddelek za vlome Vanier. –To je veliko las, kolega.
Tedne sem te poskušal dobiti. –Samo trenutek.
Nisi tip za v pisarno, zato sem pomislil, da te bom našel tu. Tako uspešni kot mi?
Samo zmanjšujejo stroške. Več je odpuščanj kot kazni.
Kaj lahko naredim zate?
Na nacionalni ravni je 8.224 ropov. Največ na svetu.
V prestolnici se je letos število vlomov podvojilo. Ne gre na bolje.
Nisem še slišal, da bi kdo rekel drugače. –Tudi zate bo frustrirajoče.
Prekrivajoči se primeri, nedeljeni podatki, isti storilci, ista birokracija.
Kaj hočeš reči? Da sodelujemo? –Nov oddelek.
Posebna enota?
Odkril sem, da obstajajo trije vrhunski preprodajalci. Ime, ki ga največkrat slišim …
Tommy Kay, iz Playmate. Ta primer ima Tommyjeve značilnosti.
Orožje in nakit, brez elektronike. –To dvoje se zelo izplača.
Približno 70 % blaga gre prek njega. Ko ujameš njega, se vse ostalo sesuje.
Potrebujete več ljudi, financiranje in trden načrt.
Elwood, naše poslanstvo smo našli od Boga.
Moje ime je Hoffman.
Elwood. Modri bratje. Belushi, Aykroyd? Boš še izvedel.
Res je.
To je lepa soseska, kajne? –Kaj načrtuješ?
Kako to misliš? Samo sprehajava se.
Ta mi je všeč.
Čigava hiša je to? –Najina.
Nimava denarja za najem. –Kdo pravi, da jo bova najela?
Vem, kaj trenutno razmišljate.
Ta nasmeh pomeni, da sem umazano bogat, kajne?
Vendar se motite. Povprečni rop banke prinese 20.000 $.
Veste, kako hitro lahko tega zmanjka? Samo poglejte si to hišo.
Nov začetek. Fantastične stvari za fantastično žensko.
Kaj? Kako?
Obiskal sem očeta na zahodu. Najel me je … Kar izvolite naprej.
Za varnostnega analitika. Moral bom veliko leteti. Ampak to je vredno, kajne?
Kaj točno delaš?
Obiskujem podjetja in analiziram njihove slabosti.
Kar tja dajte, fantje.
Pomagam izboljšati varnost podjetja. Preprečevanje kriminala in vse to.
Resno? Kdaj ga bom spoznala?
Ni ravno ljubitelj skupnega življenja pred poroko.
Misli, da sva grešnika. Star komunist. –Kdaj pa se bova poročila?
Hecam se.
Je to pravi les?
Zelo hitro bereš. V to je bilo vloženega veliko dela.
Samo pravim.
Dobro je sestavljeno. –Zagotovo je.
Ti fantje prilezejo iz vsakega kotička in špranj.
To jih bo pripeljalo do njihovih preprodajalcev.
Moramo dokazati, kdo je vir.
To razumem, vendar nimamo dovolj proračuna.
Lahko smo varčni. –Ampak kljub temu …
Ni ti treba plačati nadur.
Če bi imeli do sedaj več uspeha, bi to lažje izpeljali.
To nam v bistvu daje večji uspeh. Potem boš postal še večja zvezda.
Se še spomniš, zakaj opravljamo to delo? S tem načrtom to uresničujemo.
Samo predloži. Če rečejo ne, ne bom nikoli več omenjal tega.
Če oddam to,
bosta potem odšla?
Obljubita? –Prekleta rokovska zvezda.
POMLAD, 1986
Moč, šibkost, priložnosti, tveganja. Osnove poslovanja.
Bančni roparji novinci ne dobijo posojila od banke.
Zato sem moral najti nekaj drugega, saj ga porabim hitreje, kot ga lahko ukradem.
Poglej to sranje. Cela generacija, oropana prave glasbe.
Vse to blebetanje, da te odvrne od dejstva, da je glasba pravzaprav zanič.
Fantje, kot so Sinatra, Armstrong, celo Lennon.
Tega sranja niso potrebovali.
Bil sem tam, v Carnegy Hallu leta 1974.
Sinatra je bil tako daleč, da sploh nisi mogel razbrati barve njegove kravate.
Toda to ni bilo pomembno, kajti če si ga slišal, si videl dovolj.
To je bila glasba. Kdo sploh je Boy George?
Lep moški, ki se oblači kot ženska. Časi se spreminjajo, srček.
Težava je v tem, da nihče več ne posluša.
Kot da besede niso pomembne.
Ampak moje so.
Po navadi nekomu zlomijo nos velika usta. Ampak pri tebi so tvoja ušesa.
Moji pogoji so bili pošteni in jasni.
Nikoli več ne zamudi s plačilom. Izvoli, očedi se in odjebi.
Vozi previdno.
Glasba je bila boljša še v času dinozavrov.
Se strinjam. Video je ubil radijsko zvezdo.
Od kod si se vzel? Kdo si ti? –Robert Whiteman.
Iščem nekaj kapitala za delo izven mesta.
Slišal sem, da moram govoriti s tabo.
Narkoman si. Narkoman je, kajne? –Brez dvoma. –Nisem.
On je narkoman, kajne? –Ne, nisem. –Zagotovo je.
Bishop, tvoj nos, srček.
Želim ti nekaj pokazati.
Pridi z mano. Lahko gredo zraven.
Kam pa gremo? –Sem.
Vidiš tisto banko tam?
Vstopim in izstopim v treh minutah.
In narediš kaj? –Oropam jo.
Nakladaš. –Greš stavit?
Če potrebuješ denar, zakaj ga ne ukradeš? –Ena banka ni dovolj.
In nočem oropati vseh bank v istem mestu. V treh minutah.
Deset tisoč, vrnil jih bom po 20 % v šestih mesecih.
Pet mesecev, 30 %.
Dogovorjeno. Nastavi svojo uro.
To je Rolex. Jajca imaš, kajne? –Ja, dvoje njih.
Ne vračaj se skozi vhodna vrata.
Se bo to res zgodilo?
Na stranišče gre. –Mora biti živčen.
Pizdun. –Se to res dogaja?
Petdeset dolarjev, če ga ujamejo. –Sprejel bom to stavo.
Predolgo traja.
Sem ti rekel.
Izvoli.
V gradbeništvu je denar.
Srečno novo leto. –Zamujaš 12 sekund.
Zdaj se igraš z mojimi jajci. –Samo z levim. Sedi za mizo.
Kolikokrat si to že storil?
To je bilo zame drugič. Nekaj časa sem se pripravljal.
V ZDA obstaja cel oborožen nadzor. Tu je le debel tip s poprovim razpršilom.
Lahko dobim pijačo? –Linda! Viski, prosim.
Že grem.
Dave, nama daš trenutek?
Hvala.
Kolikokrat lahko še storiš to?
No, po vsej državi je 5.890 poslovalnic.
Potem bova spila veliko pijače.
Ti imaš denar, jaz pa imam čas. –Sodelujem. –Hvala.
Na partnerje in viski. –Na partnerje in viski.
DAJTE MI VES SVOJ DENAR, PROSIM. HVALA.
WINNIPEG BANKA ŠT. 16
Lahko prosim za uslugo?
Tip pravi: "Kaj delaš?"
"Kaj počneš z opico? Ne sme biti tukaj notri."
Vzel bom to.
Kaj praviš?
Bi se zapeljala?
Imam idejo. Imam prijatelja, ki je bankir.
Želim se pošaliti. Mi lahko napišeš: "Daj mi ves svoj denar." V francoščini.
Navdušen bo.
Enchanté.
V redu je. Najlepša hvala.
BANKA ŠT. 36
V zameno za financiranje je Tommy prejel majhen odstotek.
Nisem ga vedno potreboval, toda vplivni prijatelji pridejo prav.
Ti je všeč? –Obožujem ga.
Super, ker prideta še dva. –Si prepričan? To je potratno.
Ne, če imaš denar.
VANCOUVER BANKA ŠT. 47
Kaj lahko naredim za vas? –Želim odplačati svojo kreditno kartico.
Kako želite plačati? –V gotovini.
SKRIVNOSTI BANDIT OROPAL NOVO BANKO
Večkrat sem že letel, Rosie. Ampak še nikoli nisem videl, da bi nekdo toliko pil.
Lep dan.
Se me spomniš? Daj no, saj veš, kako to gre.
Hvala, gospa Božička.
BANKA ŠT. 55
Gospod Whiteman? Dobrodošli v klubu Elite Flyers.
Čestitke.
Prekleto, to je veliko denarja.
Bog reši kraljico.
Vse ima dve plati. Na eni strani imaš hišo.
Na drugi strani pa tipa, ki je ukradel denar za gradnjo.
Prinesla bom nekaj za popit.
Partnerji in viski, kajne? –Tako je.
To ti je res všeč, kajne? –Veš, kaj je najbolj razburljivo?
Ko se spuščaš z letalom in na 3.000 metrih vidiš svet pod seboj.
Si že kdaj oropal banko na višini 3.000 metrov?
Marsikaj sem počel na tej višini. Ampak ne tega.
To bom preštel.
Je v redu?
Dave je nekoliko preveč zaščitniški. –Preveč zaščitniški? Zate?
S tvojimi ogromnimi rokami?
Nikoli nisem šel čez osnovno šolo. Imam pa magisterij iz uličnega življenja.
Če boš tako nadaljeval, boš prišel v klub milijonarjev,
preden boš lahko rekel "roke kvišku". –Klub milijonarjev?
Ko z enim delom zaslužiš milijon. –Iz banke ne bom nikoli dobil toliko.
Ne iz banke. Kaj veš o nakitu? –Kaj vem o nakitu?
Ljudje so navezani nanj in je tvegano. Denar nima lastnosti.
Toda diamanti in ure so osebne narave. –Zato to prinaša več.
Ne vem. Z nakitom kradeš navadnemu človeku. Banka je institucija.
Ne kradeš navadnemu človeku. Zlomiš ga, pošlješ med brezdomce.
Kaj pa Godwins? To je veliko podjetje. Njihove poslovalnice so manjše od bank.
Če tako delo dobro opraviš, se lahko upokojiš. Premisli o tem.
Moralo bi biti daleč od tu.
Potem izkoristiš svoje zračne milje. Ali pa eno od teh.
Velikost je pomembna.
T!
Prihajam. –Kdo je to?
Moja hčerka. –Imaš hčerko?
Nikoli nisi vprašal.
Veš, da ne smeš priti sem. Kaj je bilo? Je šola pogorela?
Stara si 16 let, to ni zate. –Videla sem že gole ženske.
Nočem vedeti.
POTUJOČI BANDIT JE SPET UDARIL!
Lahko ga prilagodim. Nižje številke. Proračun, ki ga odobrijo.
Se bomo predali?
Smo ga dobili? –Razen, če "odobreno" pomeni kaj drugega.
Vem, baraba sem.
Potrebujem 20.000 za vso ukradeno robo. Anonimne razbitine za vse fante.
In visokotehnološki sedež.
Je že bolje, kot tiste usrane kavarne. Kako ga imenujemo?
PROJEKT CAFÉ
JULIJ, 1986
Najboljši agenti iz vseh oddelkov.
Lahko dobim vašo pozornost?
Kako ste? Sem inšpektor Snydes iz oddelka za vlome. Ne bom bodril.
Toda dejstvo je, da je projekt Café vaša glavna prioriteta.
Vi posamezno ali vaša družina niste več pomembni.
Toda če ujamemo našega človeka, si boste vsi porazdelili zasluge. Razumete? Vprašanja?
Koga točno želimo ujeti? –Tommyja Kayja.
Na mesec obrne več blaga kot prekleta veleblagovnica v Playmatu.
Polovica njegovih strank dela zanj. Ta kraj je raj za prstne odtise.
Želim poznati vse.
Poznamo Tommyja. Diamantni Dave, njegova desna roka.
Billy Bishop, narkoman in kreten.
Toda zadnja dva koščka sestavljanke. Kaj vemo o njiju?
Delam na tem. –Potem pa delaj bolj zavzeto.
Odkar sta se pojavila onadva, je opaziti manj preprodajanja.
Je kakšna povezava z bančnimi ropi? To ne more biti naključje.
Sranje. –Povprašala sem naokoli. Varnostni analitiki ne zaslužijo toliko denarja, Robert.
Dobri ga.
In tvoja vizitka? Telefonska številka je bila prekinjena in naslov sploh ne obstaja.
Kaj delaš?
Poslušaj … –Ali prodajaš mamila?
Ali ubijaš ljudi?
Ne, seveda ne. –Zmanjkuje mi možnosti.
Sploh delaš z očetom?
Moj oče je bil v zaporu od mojega desetega leta.
Nazadnje sem ga videl, ko je bil vklenjen.
Nikoli ti nisem povedal, ker me je sram.
Je bilo potem tudi vse tisto, kar si povedal o svoji mami, laž?
Ne, tisto je bila resnica.
Preden je odšla, je brala bratu in meni. To ji je bilo pomembno.
Bila je super pametna.
Potem ko so očeta zaprli …
Samo odšla je, ni je bilo več veliko.
Rekla je, da ne glede na to, kolikokrat se preoblečem, bom vedno videti kot on.
Kaj se potem dogaja? Kaj delaš?
Prednja stran.
PONEVERBA
Trgovanje z notranjimi informacijami?
Nižje.
BANČNI ROPAR JE ODKORAKAL Z 20.000 $
Ko sem prišel iz zapora, sem te spoznal. Hotel sem začeti znova. Družina.
To je vse. oprosti.
Si to ti?
Si bančni ropar?
Kolikokrat si to naredil? –Ne vem.
Mogoče za trideset naslovnic v časopisu.
Trideset? –Mogoče kakšno več.
Nikoli nisem nikogar prizadel. Razen tebe.
Spakiral bom in še nocoj odšel. Obljubim.
Potem ropaš samo bankirje?
Pokaži mi.
Kaj iščeva? –Moč, šibkost, priložnosti, tveganja.
Če lahko vstopim in izstopim v minuti in pol in me v naslednjih treh minutah ne ujamejo,
lahko vedno pobegnem. Tukaj je.
Obožujem tega tipa. Samo poglej ga. Tako je pohoten. Poglej.
Si že bil kdaj prej tu? –Samo za raziskovanje.
Potem je on slabost? –In priložnost.
Počakaj! Greš zdaj? Ali odhajaš? –Zaželi mi srečo.
Je tvoje ime Carl? Tudi jaz sem Carl.
Voziš tistega Plymoutha?
Nekoga sem videl tam. Poskušali so ga razbiti.
Resno? –Izgledalo je tako.
Kje si?
Kaj, za vraga?
Govori meni?
Si v redu?
Malo preveč adrenalina, drugače pa je vse v redu.
Toliko se je zgodilo, da nisem vedela, kje si.
Potem mi je šlo dobro. Poglej to.
Res hudo. –Vsekakor.
Vem, da je veliko, ampak upam, da nama bo uspelo prebroditi to.
O čem razmišljaš?
Nekaj mi moraš obljubiti. Pravzaprav par stvari.
Prvič: da te nikoli ne ujamejo. –Seveda.
Drugič: da ropaš samo banke.
Zajebali so tako veliko ljudi. Lahko živim s tem.
Seveda.
Kaj še?
To počneš, dokler nimava dovolj za upokojitev.
Potem vzameva otroka in odpreva tisti bar na plaži.
Stoodstotno zakonito. Zaključil boš s tem.
Dogovorjeno.
Ampak najprej mi moraš ti nekaj obljubiti.
Kaj pa?
Se boš poročila z mano?
Ali to pomeni da?
Zadnja dva moramo identificirati.
Še vedno nič, kaj? –Ničesar. On je duh.
In drugi gost? –Ima isti avto, kajne?
So kot Chryslerjeva tolpa. Tudi Tommy in Dave imata enega.
Ne, isti avto. Ista registrska tablica. V lasti Andree Hudson. Kaj je s tem?
Grem izvedeti.
Dovolj si spil. –Zakaj to praviš?
Še vedno si preoblečen.
Ne bodi površen.
Prav imaš. Ampak iskreno, osredotočam se na to zadnjo nalogo.
Na zelo veliko. Potem bom tudi jaz imel takšen lokal. Ampak nekje na plaži.
Si že vse načrtoval?
Ne še, a že nekaj mesecev si ogledujem kraje na zahodu.
To bo tisti veliki. Pravim mu Veliki Vancouver.
Zdaj že poimenuješ svoja dela?
Robert želi svoje zbirateljske kartice. –To je zelo dobra ideja.
Za tako veliko nalogo potrebuješ drugega človeka.
Ne, ne potrebujem še enega. –Kaj pa Bishop?
Tisti tip? Ne. –Dober fant je.
Zagotovo ne potrebujem drugega tipa.
Zaščititi moram svojo naložbo, ti dobiš dodaten par oči. Vztrajam.
O tem bova kdaj drugič. Zdaj se moram vrniti k ženi.
Imaš ženo?
V bistvu je moja zaročenka.
Prstan imam že nekaj časa, a sem se odločil, da je pravi čas.
Čestitam, poba. Na partnerje in viski. In tvojo zaročenko.
In bodočega otroka.
Gre za paketno ponudbo. Dva za ceno enega. Kdo bi si mislil?
Grem scat in stran od tu, preden me zgradbi za jajca.
Nekaj imam zate. –Kaj je to?
Karma Chameleon je prva skladba. MTV, ljubček.
To je tisti George Boy. Povsod je, prekleto. Kaj je s tem?
Hej, inšpektor. Si končno dobil nalog?
Ne, samo poln mehur. –Tu ti mora biti res všeč.
Edina lepa stvar bo tvoj obraz, ko zaprem lokal. Vprašanje časa.
Čas je čuden. Omogoča, da sodne odredbe potečejo, financiranje usahne.
Potem so tu še poškodbe.
Prižgal ti bom vžigalico. –Zaduši se.
Si oboževalec Boy Georgea?
Ja, res sem. Podcenjen je. Všeč mi je.
Preveč ličil. Celo zame. Vsi mislijo, da nosim črtalo za oči.
Izgleda tako. Ga res nimaš?
Bodi to, kar si.
Pazi nase.
Je na tem albumu tudi Changing Every Day?
Se mi zdi. –Kaj misliš, da bi rad skril?
Ne vem. Več pozornosti posvečam glasbi kot besedilom. Prijetno za uho.
Se vidiva.
Ta dva vozita isti avto, ker sta isti tip. Preobleče se.
Umetna koža, lasulja, cela stvar. –Zakaj?
Ne vem. Pokličimo vsako trgovino s kostumi in protetikami v državi.
John, resno? –Oprosti, ljubica.
Ja? Glej, da je vredno.
Pazimo na različne ljudi in vozila.
Naš fant se je odpeljal na postajo. V trgovini sem videl starega Buicka.
Zdel se nam je znan. –Ima ta zgodba smisel?
Avto je pripadal nekomu, ki smo ga ujeli, ker se je vozil pod …
Zakaj sem tukaj?
Hoče govoriti s tabo.
Naša tipa nista le ista. To je on.
KDO JE LETEČI BANDIT?
Je to Robert? –Ja, to je on.
Diamantni Dave pravi, da trenutno dela na Velikem Vancouverju.
Imenuje svoja dela? –Imaš še kaj denarja?
Ostalo mi je samo še petdeset za letalsko karto. Daj no, plačaj.
Si v redu?
Zadeti se ga moram. –Mojbog.
Naloga ti daje večji zagon, prav?
Si prepričan, da zmoreš to?
Si prepričan, da bo šlo? –Vem, kaj za vraga delam.
Glavo moraš držati pokonci. Vse sem pripravil.
Če bova storila prav, bova vzela milijon. Vse pred tem je bil prolog.
Kaj je prolog?
Poglej to. Torej je to zagotovo on? –Povedala sem vam že. Zagotovo je.
In rekli ste nekaj o denarju?
Je bil ta teden kaj tukaj? –Ja, hotel je najeti igralce.
Zakaj? –Mogoče poskuša kaj novega. Režija ali kaj podobnega?
Predvidevam, da je nekaj drugega.
Ne smete noter. –Pokličite inšpektorja Hoffmana.
Inšpektor John Snydes. Moj kolega vas je že klical.
V redu je.
Verjamemo, da je ta človek v vašem mestu, da bi oropal banko v 24 urah.
Kako hitro lahko pošljete agente? –V tem mestu je več kot 670 bank.
Vedno izbere ista mesta. Izsledil sem pet možnosti.
Včasih naredi dve v enem dnevu. Mogoče več. Lahko pomagate ali ne?
Ali kdo kaj vidi? –Ničesar ne vidim.
Negativno.
Iščemo nekaj velikega in nenavadnega. Velikega in nenavadnega.
To bi moralo biti to.
ZLATARNA GODWINS
Zdravo. Kaj pa je to? –Dostava. Štiri palme.
Ne morete jih postaviti sem. –Zakaj ne?
Nismo naročili. –Nekdo je moral.
Imamo koga v trgovini?
Odnesem jih, kamor mi naročijo.
Naj pogledam. Vzel bom enega od vsakega.
Odpri!
Misliš resno?
Vidite to?
Nisem jih jaz naročil. –To je Godwins, kajne?
Tako piše na tabli. –Potem so na pravem mestu.
Preverite registrsko tablico tega kombija.
Poskrbi raje zanj.
Prekleto. Zdaj pa pohiti.
Vaš odnos je zelo neprofesionalen.
Na tla. Ulezi se! Lezi, prekleto! Na tla, takoj.
Ohrani lahkotnost. Pomiri se.
Pazi na vhodna vrata.
Tako je prav. Vse.
Robert, mislim, da imamo družbo.
Pridi sem.
Povedal si moje ime, idiot.
Izkazala si se.
JA. TO SE JE RES ZGODILO.
Prekleto, ne bo oropal banke. Oropal je Godwins!
Kam je šel?
Umiri se, ne teci. Ostani miren.
Pazi, kje hodiš.
Dva možna osumljenca. Modri kombinezon.
Mirujta!
Roke kvišku! Obrnita se!
Vidim ju. Sta na drugi strani nakupovalnega centra.
Gresta proti zahodnemu vhodu. –Ne, vidim jih tukaj. Gresta proti vzhodu.
Jih vse primemo?
Primite tista dva, ki ne tečeta.
Greva!
Preveri vrata.
Zasral sem, ko sem omenil tvoje ime. –Utihni in poskrbi za vrata!
Prekleto. –Kaj?
Pozabil sem pištolo. –Kaj? Kaj si naredil?
Pustil sem jo v trgovini. Zgodilo se je tako hitro, da me je zajela panika.
Kaj je narobe s tabo? –Roke kvišku, Robert!
Čas je potekel.
Če me ustreliš, ne boš ničesar našel. Potrebuješ dokaze.
Ti sam si dokaz.
Oba veva, da nimaš dovolj, da bi me pridržal.
Ne delaj tega. –Pogovoriva se kdaj drugič.
Hej, kreten!
Spakiraj, ljubica!
Resno? –Seveda. Odpri zgornji predal.
Moram iti, se vidiva kmalu. Ne pozabi spakirati sandalov.
Policisti bodo videli, da sva kupila letalski vozovnici. –Zato greva na vlak.
Jaz bom v barskem vagonu, ti pa pojdi nekam drugam.
Boginja, selitveni servis je na poti. Takoj morava oditi.
Andy!
Vsekakor bi morala iti.
V redu sem. Pojdi po invalidski voziček.
Super.
Izvoli, sedi.
Pomiri se. –Ti se pomiri!
Super ti gre. Kako izgleda, doktor?
Mojbog! –Poberi se. Kaj delaš?
Videl sem glavico.
Robert, zberi se!
Ostani z mano. Vdih, izdih, zdaj pa še stisk.
Potisni.
Dajte ji ga.
Tako srčkan je.
Popolna si. Popolna je.
Ne udari je po nosu. –Samo dotikam se je.
Jaz sem tvoj očka.
Kam je vse izginilo?
Odšel je. –To ne more biti res!
Medtem ko je Tommy preprodajal 1,2 milijona draguljev,
je policija izsledila pištolo do Diamantnega Davea.
In jaz? Če se vaše možnosti zmanjšajo, se morate dvigniti višje.
PEMBROKE, ONTARIO 145 KM SEVERNO OD OTTAWE
Mi boš povedal, kaj je dogaja?
Pazijo na letališča in železniške postaje. Tukaj je najbolj varno.
Tommy je uredil to v zadnjem trenutku.
Kaj pa načrt? Bahami?
Poslušaj. Ko sem sedel tam v tisti bolnišnici z njo v naročju,
sem se zavedal, da sem si vse življenje prizadeval za to idejo. Pobeg.
Popolno življenje ob morju.
Ampak zdaj sem spoznal, da sta vidve edini pobeg, ki ga potrebujem.
Kot si sama rekla: dom je tam, kjer smo skupaj.
Kajne? –Smo varni?
Novo okolje, novo mesto. Ne vedo, kdo in kje sem.
Dobrodošla doma.
OSEMNAJST MESECEV KASNEJE
Ne dobiš pogosto druge priložnosti. Da ti vesolje reče: "Ne zajebaj tega."
Ampak sem poslušal. Bil sem zunaj.
In bančni roparji ne morejo vzeti svojih otrok v službo.
V redu, gremo.
Boginja, doma smo!
Tukaj sem.
Poznam ta nasmeh. –Ti je všeč ta nasmeh?
Vsekakor. Kako si?
In ti?
Še vedno se morava pogovoriti o tistem dodatku k pisarni. Bo šlo?
Ti odpri vrata, dala jo bom spat.
Iščem svojega prijatelja Roberta Whitemana.
Dobri prijatelj. –Kaj počneš tu?
Bil sem v bližini. –Nihče ne pride sem.
Dojenčka daje v posteljo. Usedi se, prinesel bom pivo.
Hvala. –Ni za kaj.
Malček v hiši je kot mešalnik brez pokrova.
Njene igrače imajo igrače.
Vedno sem mislil, da so trenirke znak poraza.
Toda na tebi dobro pristojijo. Moral bi biti v izložbi.
V redu, Tommy. Kaj v resnici počneš tu?
Nikoli nisi imel pravih prijateljev, kaj? Prišel sem samo pogledati, kako ti gre.
Dobro mi gre. Res zelo dobro.
Res?
Ker si nikoli nisem mislil, da bo Robert Whiteman kosil svojo trato.
Ali pa, da bo plevel moja glavna skrb.
Ga ne pogrešaš?
Ne, to je bil način, da dosežem svoj cilj.
Starejši kot sem, bolj se zavedam, da ne potrebujem vseh teh stvari.
Ko bom mrtev, bo to vrženo stran. –Potem imaš zelo šik smeti. –Hvala.
Ne spomnim se nobene igrače, ki sem jo imel kot otrok. Tudi sam nisem imel veliko.
To me je razjezilo. Vsi ti drugi otroci, z vsemi svojimi igračami.
Ničesar nisem imel, toda to me je naučilo ceniti tisto, kar sem zaslužil.
Ko imaš nekaj, si želiš še več.
Ne glede na to, ali si bogat ali pa reven, si vedno želiš živeti nad svojimi zmožnostmi.
Moraš poznati svojo mejo.
Ti in jaz imava vse, kar je pomembno.
Vse ostale smeti so samo prah, kot bova nekega dne tudi midva.
Kaj hočeš reči? Boš odnehal? –Prestar sem, da bi odrasel.
Ampak ti …
Ne žgečkaj levjih jajc na poti ven. Ker te bodo raztrgali.
Opraviti moram še enega.
Čisto zadnjega.
Našla bova drug način. –To je edina stvar, v kateri sem dober.
Nič drugega ni.
Vedno je nekaj drugega. Dogovorila sva se.
Prav imaš. Bila je neumna ideja.
Obljubiš?
Obljubim.
Zjutraj bom poklical nekaj ljudi, da vidim, kaj lahko naredim.
Ne postani kot jaz.
NAŠEL SEM SLED. HOLIDAY INN, LONDON. RAD TE IMAM, R.
Zakaj jokaš?
Kako si danes?
Greva nekaj pojest.
Avtomobil je na dovozu. Whitemana ni več. Andrea in otrok sta še vedno notri.
Tako daleč smo prišli. Ne bom mu več dovolil, da pobegne. –Imaš kakšno idejo?
Je Rob doma? –Ne, ni ga. Lahko prevzamem sporočilo?
Ne, ni treba. Poklical bom nazaj.
Ni ga. Je pobegnil iz mesta? –Ne, nikoli ne bi odšel brez nje.
Opremo imamo samo za nocoj. Mora nam uspeti.
Nekaj načrtuje. Pokličite letališča in železniške postaje.
Pokličite avtobusne postaje in podjetja za najem vozil. To je treba narediti takoj.
LONDON 12. JUNIJ, 1988
Boginja?
Je kaj novega?
Govoril sem s prijateljem.
Morda ima nekaj dela zame. Kot prodajalec. Nič posebnega.
Vendar bo plačalo račune. –Kdaj boš vedel?
Kmalu bi se morala srečati. Glede tega imam dober občutek.
Prepričana sem, da bo vse v redu.
Doma bom okoli pol petih. Me boš pobrala z letališča?
Seveda. Se vidiva.
Saj veš.
Tudi jaz te ljubim.
Prav, sporočite mi.
Na letališču, železniških postajah in avtobusnih ni nič.
Ne plačujemo vaju za to. Naredita nekaj koristnega.
Počakaj. Daj to meni.
KO SE VAM NEKAM MUDI, VAS BOMO MI ODPELJALI TJA.
Ste preverili lokalno letališče?
Ima let iz Pembroka v Toronto in iz Toronta v London.
Zato ga nikoli nismo našli. Letel je regionalno.
Dobro jutro, gospa. Mi odprete te predale, prosim?
Gremo!
Je to on?
Izvolite.
Osumljenec je na krovu. Letalo je na stezi.
Karkoli naredite, ne pustite mu, da odide.
Ne bo nam uspelo. Preveč je na kocki. Naj odleti.
Zaupaj mi.
Naj odleti.
Ste prepričani? –Ja, naj odleti.
Pridi z mano. Morava po očka. Se hočeš peljati?
Na svoj sedež moraš.
Tako.
Prosim, bodi tam.
Greva k očku, pridi.
Nikoli več ne naredi tega. Nikoli več.
Ne bom. Zaključil sem.
Poglej to.
Kako si, ljubica?
Robert?
Kaj delate? –Vse bo v redu.
Kaj se tukaj dogaja? –Ne dotikajte se moje žene, prekleto!
Izpustite ga. To je moj mož. –V redu je, ljubica.
Kaj naj naredim? –Vse bo v redu.
Izpustite me! Nehajte, otroka imam.
Gospa, prosim, stopite nazaj.
V redu je, ljubica.
Žal mi je.
Zamenjaj stare arašide.
Inšpektor …
Dolgo časa je minilo. –Res je že dolgo tega.
Ti natočim nekaj močnega? –Ne, prijatelj. Danes bom jaz postregel tebi.
Čas je tako čuden.
Tako resen si. Si nov?
Si že dolgo v tej službi?
Poznaš tistega tipa s petimi kurci? Hlače so se mu prilegajo kot ulite.
Vedel sem. Imam te.
Veš, kaj me preseneča? –Kaj?
Ti. –Res?
Vedel si, da te spremljamo, in si kar nadaljeval.
Ali v otroštvu nisi bil deležen dovolj ljubezni?
To je črtalo za oči, ne? –Mogoče je Maybeline.
Potem imaš lepe trepalnice.
Daj nam Tommyja, pa ti skrajšamo kazen.
Tommy je poslovnež. Ničesar ni za dati. Nikoli.
In tudi glede mene nimate ničesar. –Tvoje odtise smo preverili pri FBI.
Vincent Smears je grozno ime. Razumem, zakaj si izbral Whitemana.
Dobil si me.
Dober si.
Več ti bom povedal, ko bom videl svojo ženo.
Trenutno ni tvoja največja oboževalka. Še zlasti, ko je izvedela, da nisi Whiteman.
Je kdo naročil pico? –Ja, tukaj.
DEJANSKO SE JE ZGODILO.
Poglej si to.
Boš tudi ti? –Ne, hvala.
Vse je zate.
Še enkrat preverite odtise. Nekaj je narobe.
Kakšen je? –Domišljav in aroganten.
Toda priraste ti k srcu. Pripelji mi njegovo ženo.
Če nisi Robert Whiteman, si potem samo kreten?
Nekaj stvari sem izpustil.
Si potem samo bančni ropar? Si mi prikril še kaj?
Ko sva se spoznala, sem imela eno stvar v življenju.
Verjela sem v ljudi.
In tega mi ne boš vzel.
Robert, poglej me.
Moraš mi povedati.
Sem bila del tvoje velike laži? Sem bila krinka?
Ti si edina prava stvar, ki jo imam v življenju. Samo s tabo sem lahko jaz.
Naučila si me življenja in ljubezni. In zaupanja.
In to je resnica.
To je bilo kar dobro.
Toda še vedno si kreten. –Res sem.
Žal mi je.
Vem, da to nikoli ne bo dovolj, vendar mi je res žal. Zamočil sem.
In kaj zdaj?
Zbežati moraš. Čim dlje stran. Vse bom uredil.
Očitno ne moreš.
Veš, kaj? Nisem kot ti. Ne bežim.
Kako si, partner? Lepo ravnajo s tabo? –V redu sem.
Oprosti, če sem ti nakopal težave.
Preko mene so te našli. Jaz bi se moral opravičiti tebi.
Koliko let te čaka? –Pravijo, da dvajset.
Priznal sem vse rope. Obsodili so me za dva.
Verjetno bom lahko prišel ven leta '98 ali '99.
Lahko bi se pogodil, če izdaš še ostale. Zame greš na osem let.
Ne vem veliko o prijateljstvu, ampak nikoli ne bi storil tega.
Veš veliko o tem.
Srečno pot, kolega.
Prosim, vstanite.
Sodišče je spoznalo Gilberta Galvana ml. za krivega oboroženega ropa
in ga obsodilo na 20 let zapora v zavodu Mill Haven. Pravnomočno.
Zasedanje je končano.
ČEPRAV JE PROJEKT CAFÉ USPEL ZBRATI 84 ARETACIJ IN 402 OBTOŽB,
TOMMY KAY NI BIL NIKOLI ARETIRAN.
Nihče se ne rodi slab.
Kot pri vsaki stvari, je tudi tu potrebna praksa.
Ko se končno naučiš, da dom ni kraj, kjer je tvoja postelja,
biti slab postane topel kraj, kjer je vse mogoče.
LETA 1992 JE BIL TOMMY VSEENO OBSOJEN NA 8 LET.
Dokler ni več mogoče.
SNYDESOVA ŽENA GA JE ZAPUSTILA KMALU PO PROJEKTU CAFÉ.
NIKOLI SE NI PONOVNO POROČIL, VENDAR JE HODIL Z BANČNO USLUŽBENKO.
Pozdravi očeta.
ROBERT IN ANDREA STA SE LOČILA LETA 1989.
IZ ZAPORA SO GA IZPUSTILI LETA 2001. DENAR SLUŽI KOT VOZNIK TOVORNJAKA.
OSTAJA V TESNIH STIKIH S SVOJIMA HČERKAMA.
LETA 2005 JE BILA AVA PRVA IZ DRUŽINE, KI JE DIPLOMIRALA.
Lahko z resnim obrazom rečete, da ste brez denarja?
Z resnim obrazom ali pa s širokim nasmehom. Nobenega denarja nimam.
ČEPRAV OCENJUJEJO, DA BI MORAL PO 59 ROPIH ZASLUŽITI 2.339 MILIJONOV,
VEČINE NISO NIKOLI NAŠLI.
GILBERT GALVAN ML. ŠE VEDNO DRŽI REKORD V NAJVEČ USPEŠNO IZPELJANIH ROPIH V KANADI.
V SPOMIN NA TOMA UNGARJA IN DONNO WENMAN
Prevod: Marinko
Tehnična obdelava DrSi Partis