Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Dobra večer, dragi gledatelji. Ja sam Jonathan Robbins,
a večeras igramo "In It for a Minute",
engleski kviz s pitanjima iz područja književnosti.
"In It for a Minute"!
Upoznajmo naše natjecatelje. Michael, odakle ste?
"In It for a Minute" sa mnom, Jonathanom Robbinsom.
U Hemingwayevoj knjizi "Starac i more"...
Točno.
Gledajte nas opet. Doviđenja.
Ugodan dan svima. Gledali ste još jednu epizodu kviza
"In It for a Minute". Pozdrav svima!
Sjajno kao i uvijek, g. Robbins.
Sad već vozim na autopilotu.
Jonathane! Čestitam!
Briane, nikad ne zalutaš na set. Jesi li me došao otpustiti?
Pogled je bolji s 20. kata.
Ne trudi se uvjeriti Nikki da provodiš vrijeme u uredu.
Hvala.
Kako je ona mlada djevojka s kojom si došao na Stanleyjevu zabavu?
Izgledala je veoma bistro. Veliki planovi za fakultet?
Jako smiješno, Jonathane.
Bude li još u igri u proljeće i poželiš je zadiviti,
dovedi je u moju ložu na "Lord'su".
Draža mi je moja na "Stamford Bridgeu". Hvala.
Igrate li i dalje pristojan nogomet zahvaljujući ruskom novcu
ili ste prodali dušu šeicima, poput "Cityja"?
Shvatio bih ozbiljno tvoje komentare da ne znam da ne mariš za nogomet.
Nisam ja kriv što volim gospodsku igru.
Kriket je zastarjeo gotovo kao ti, Jonathane. -Jesi me.
Baš sam razgovarao s tvojim vražjim odvjetnicima.
Barem su pristojni dok me se mulja.
Dogovoreno je. Čestitam na još jednoj sezoni.
Vrlo dobro. Koja je to onda? -Četrdeseta.
Valjda sam platio pola mreže. -Trebam taj raspored snimanja.
Imaš pravo. Nemoj misliti da ti nismo zahvalni.
Što se daruje za takav jubilej?
Očekujem nešto veoma skupo.
Četrdeseta je godišnjica rubinski pir.
Hvala, Sonny. -Moja će ti asistentica dati bombonijeru.
Ali od srca, Briane. -Uvijek.
Nikki, možeš li poslati e-porukom kopiju mom asistentu?
Predugo sam u rovovima. Ovdje zaudara na gorak čaj
i ustajale cigarete. Još jednom hvala.
Vidimo se uskoro.
Četrdeset godina. Nevjerojatno, Jonathane.
Zacijelo si bio u pelenama kad sam snimio dvadesetu.
No ne smijemo sad usporiti.
Bila bi lakrdija izgubiti od vražjih Amerikanaca.
Mi smo izumili kviz. -Ma da? -Da.
Slovkanje. Pravi užas. Trajao je samo 15 minuta.
Prvi je put prikazan uživo iz BBC-jevih studija u Ally Pallyju
31. svibnja 1938. -Hajde da se presvučeš.
Bok, g. Robbins. Vaš kalendar i sutrašnji raspored snimanja.
Nađi mi vremena da se nađem s Henryjem O'Connorom.
To je moj stari prijatelj. Stalno me zove.
Mislim da imate vremena na kraju sljedećeg mjeseca.
Zbilja? Ne prije?
Želiš li možda popiti vina sa mnom?
"Margaux" iz 1976. -Zvuči super, ali Sasha me čeka kod kuće.
Blizanci su užasni u ovo doba noći.
Dobar si čovjek, Benjamine.
Na stolu je kutija s poštom obožavatelja.
Pregledao sam je i bacio smeće.
Zašto mi i dalje pišu?
I dalje imate obožavatelje pa vam zato i dalje pišu.
Ni sam ne mogu vjerovati. Da samo znaju kakav ste namćor.
Nisam te zaposlio zbog smisla za humor. Gubi se.
Vidimo se sutra. -Bok! -Laku noć.
Bacio si smeće? Jako smiješno, Benjamine.
Meni uzdravlje!
Vidimo se kad opet zaigramo "In It for a Minute".
Hvala i pozdrav svima.
Bože. Duh se vratio. -Bok, Nick. -Drago mi je što te vidim, stranče.
Prošlo je puno vremena. -Znam. Posla više nego ikad.
Dobro je to. Što ćeš?
Čašu "Beaunea"? -Čuvam bocu iza samo za tebe.
Dobar si. -Momci su ondje. Donijet ću čašu. -Hvala.
Gospodo... -Zdravo, Johnny.
Ne mogu dugo ostati. Moram natrag u grad.
Naravno. Takav je život slavnih.
Gdje je Henry? Ne ševi valjda opet onu čistačicu?
Henry je umro. -Glupost. Nikad ti nišu išli vicevi, Michael.
Istina je, Johnny.
Kako? -Rak, neoperabilan. Sve se brzo dogodilo.
Znam da te pokušavao dobiti. Htio ti je osobno reći.
Kad je sprovod? -Bio je prošli tjedan.
Zato smo te uporno zvali, no nisi nam se javljao.
Trebali ste ostaviti poruku. -Ma daj.
Znao si ga pedeset godina.
Nije se činilo primjerenim ostaviti poruku. -Izvoli.
Vidim da si čuo za Henryja. Sranje.
Svatko ode u svoje vrijeme.
Rekao si da te čeka nešto daleko važnije.
Samo smo ti htjeli prenijeti novosti.
Ostavit ćemo te. -Davide... Žao mi je. Znaš da jest.
Nemojmo se pretvarati. Godinama nisi nikakav prijatelj.
Ne budi smiješan. -Prijatelji se ne nalaze jedanput na godinu
iz milosrđa.
Bilo je trenutaka kad nisi imao nikog drugog.
Sjećaš li se tih vremena? Mi smo bili uz tebe.
Bili smo obitelj. Henry...
Henry nam je bio obitelj.
Trebao bi posjetiti Henryjev grob. Crkveno groblje Old Thames.
Odaj mu poštovanje. Bog zna da ga nama više ne pokazuješ.
Davide...
Michael...
Vidimo se, Johnny.
Da stavim čep u bocu? -Ne, donesi je.
Popit ću je.
Tu su te, znači, stavili.
Barem je lijepo.
Nisi uz cestu.
Nisam ti došao na sprovod. Zvuči gore kad to kažem naglas.
G. Robbins?
Idemo za pet minuta, gospodine. -Dobro.
Gledajte nas opet kad igramo "In It for a Minute"!
Ne sjećam se kad me zadnji put nešto toliko uznemirilo.
Ipak ti je umro blizak prijatelj.
Znam, ali nisam očekivao da će me to toliko pogoditi.
Nitko ne želi umrijeti. Nije da se itko tomu veseli.
Jesam li doista bio tako grozan prijatelj?
Henry mi je rekao da mu lani nisi došao na rođendan
jer si ševio neku razvedenicu koju si tek upoznao.
Dovraga. Zvuči gore kad to kažeš naglas.
Kad se čovjek suoči sa smrtnošću...
Počne se propitkivati.
Koji je rezime mog života?
Jesam li ga dobro proživio?
Što ostavljam za sobom?
Misliš li da si potratio život?
Zašto to kažeš? -Većina se ljudi ovdje tako osjeća.
Razgovaraju sa mnom.
Sveta zajednica pipničara i njegova mušterije.
To je veza nemjerljive povjerljivosti. -Tako nekako.
Onda da,
počinjem propitkivati stvari u koje prije nisam sumnjao.
Johnny, proživio si sjajan život. Bogat si, slavan. Što još ima?
Voditelj sam kviza. -Donosiš radost mnogima.
Određenu vrstu radosti. Bez tebe... -Postojao bi jedan kviz manje.
Nisam to kanio raditi. To mi nije bio plan.
Naprosto sam završio ondje prije mnogo godina.
Studirao sam glumu. Svi mi. David, Michael.
Sanjao sam o tomu da glumim u kazalištu.
Da idem na turneje. Shakespeare.
Reći ću ti nešto što je meni rekao moj tata.
"Ako nisi sretan, glumi da jesi.
Jer ubogi jadnici brzo ostare."
Nisam siguran da me to motivira.
Čovjek je živio i umro iza ovoga šanka. Što očekuješ?
Još jedna?
"Dragi g. Robbins, vaša sam najveća obožavateljica.
Ne možete razumjeti koliko mi značite, čak i u ovim godinama.
Vi ste mi inspiracija.
Znam da imate posla, no nanese li vas put ikad u Washington,
molim vas da me posjetite. To bi mi puno značilo. Alice."
Jonathane, javi se... Je li netko vidio g. Robbinsa?
Natasha? Ljudi, jeste li vidjeli g. Robbinsa?
Sonny, nadam se da si vidio g. Robbinsa.
Je li ga itko vidio?
Zdravo, Spencere. -Jonathane, cijeli te grad traži.
Trebaš biti u studiju za sat vremena.
Pitam se jesam li ispunjen kao što sam mislio.
Ispunjen? Kako to misliš?
Padne li ti ikad na pamet da si živio misleći da ti je život savršen?
A opet, sjećanja tvrde suprotno? Možda da si nešto propustio?
Johnny, dragi, kad mi je otac dao ovu tvrtku,
nije rekao: "Tvoji će se klijenti morati osjećati ispunjeno."
Nego: "Morat će zaraditi hrpu novca."
Upravo si potpisao golem ugovor. Ovo ti je 40. godina.
Nema lakšeg posla na svijetu. Iziđeš na pozornicu, smiješiš se,
kažeš koju otrcanu foru. Lako zarađen novac.
Dobio sam pismo od jednog djeteta. Kaže da je inspiriram.
Sjajno. Svi volimo inspirirati buduće naraštaje.
Navelo me da počnem drukčije razmišljati o stvarima.
Ne sviđa mi se kako to zvuči. -Spencere, agent si mi.
Zaradio sam ti više novca nego što zaslužuješ. Saslušaj me na tren.
Zanima me zašto inspiriram tu djevojčicu.
Zanima me što sam učinio u životu da je osjetila potrebu da mi piše.
Olakšalo bi mi savjest kad bih znao
da sam tako utjecao na to dijete da bi mogla postići velike stvari.
Jonathane... -G. Robbins, trebate završiti poziv. Polijećemo.
Molila bih vas da se vežete. -Dobro. -Ti si u avionu?
Riješi to, Spencere. -Johnny. Jonathane!
Sranje. Dobro došao u Ameriku.
Zdravo.
Zdravo? -Da, oprostite. Dovršavam Harolda.
Izvolite. -Napokon. Prijavljujem se. Joseph Ray.
Imate zanimljiv glas. Jeste li iz Kanade? -Nikako.
Čekajte malo. Jeste li vi slavni?
Nemojte nikomu reći.
Glumite u seriji "Downtown Abbey", zar ne?
Ne. Bojim se da ne.
Dao bih se zakleti. Obožavam tu seriju.
Divna serija. -Istina.
Mogu li se sad prijaviti? Joseph Ray.
Evo vas ovdje. Joseph Ray. Dobili ste jedini bračni krevet
u cijelom motelu. Ovdje piše da ostajete...
Čudno. Piše da ste zaboravili unijeti datum odlaska.
Nisam zaboravio. Samo nisam bio siguran.
Oprostite, vaš mi glas neprestano odvlači pozornost.
Kao da pijem čaj s engleskom kraljicom.
Tjedan dana. Recimo, tjedan dana.
Morat ću vam naplatiti unaprijed. -Nema problema.
Gotovina. -Nema problema.
Trideset pet na noć, sedam noći... Trideset pet puta sedam...
Dvjesto sedamdeset, imamo sto četrdeset.
Da vidimo, to je...
Dvjesto pedeset dolara. -U redu. Neka bude tako.
U redu, g. Ray. Još samo da vidim nekakvu iskaznicu.
Da, naravno. Sekundu.
Izvolite.
Ovdje piše Jonathan Paul Robbins.
To ime ne piše u rezervaciji.
Često se služim pseudonimom radi privatnosti.
To je ime kojim se čovjek služi kako bi bio manje upadljiv.
Zato što glumite u "Downtown Abbey"!
Samo što vas ne mogu prijaviti pod ovom rezervacijom
ako ime nije isto kao ono na dokumentima. Politika tvrtke.
Zaboravimo rezervaciju pod "Ray" i rezervirajmo je pod mojim imenom.
Mogao bih zaspati slušajući vaš glas.
Snimate li knjige? Volio bih vas slušati kako čitate.
Hajdemo onda promijeniti rezervaciju.
Otkazivanje se naplaćuje ako je ostalo manje od 24 sata.
Politika tvrtke. -Učinite sve što treba da budem u sobi za 5 minuta.
Bio bih vam veoma zahvalan.
Stavit ćemo vas u sobu broj...
Da vidimo... Sobu broj tri.
Ključ sobe. Broj sobe piše ovdje.
Krevet je bračni. Bio je rezerviran na Josepha Raya.
Najljepša hvala.
Super. Mogu li vam još kako pomoći?
Da. Gdje je najbliži pub? -Pub? Bože mili.
Živio! Da, kafić je... Desetak minuta pješice.
Prokletstvo.
Došli ste zbog onoga s porezom?
Samo na piće.
Što pijete?
Da slučajno nemate "Beaune"?
Što ste rekli? -Ima li nekih problema? -Ne znam još, ima li?
Nisam se došao svađati, nego nešto popiti.
Hoćete li naručiti ili mljeti kao da ste engleski kralj?
Izravni ste. To mi se sviđa.
Držite li crno vino u svom ugostiteljskom objektu?
Može čak i kalifornijsko.
Možda neki fini "Pinot" iz Paso Roblesa?
Imamo ga u kutiji u frižideru, no ne znam odakle je.
Da pogledam? -Može džin i tonik. -Dobro.
Još si ljut što smo dobili rat? -Ako mislite na Drugi svjetski rat,
veoma smo zahvalni našim saveznicima.
Mislim na revoluciju. -Billy, začepi i prestani izazivati gosta.
On je tebe prvi izazivao. -Začepi i pij svoje pivo.
Hvala. -Daleko ste od kuće. Pokvario vam se auto?
To je zacijelo bio univerzalni apropo.
Ovdje ste tek tri minute, a već ste pokazali
da znate ljudima dati do znanja da su gluplji od vas.
Mislim da se nešto izgubilo u prijevodu.
Idemo ispočetka. Zovem se Jonathan.
Vi ste moja pipničarka, a kao takva,
zauzimate veoma svet položaj u shemi stvari.
Drago mi je što smo se upoznali.
Ruby. -Zovete se Ruby?
Smeta li vam i to? -Samo je ironično.
Četrdeseta obljetnica.
Nije važno. Onda, Ruby, živite li dugo u ovom gradu?
Cijeloga života. -Sviđa li vam se?
Jeste li proveli ovdje više od pet minuta? -Znači, ne?
Ovo mi je dom. To je sve.
Nije neobično imati kompliciranu dinamiku
s mjestom u kojem čovjek odraste.
To se stalno događa. Vjerojatno ste odsjeli
u jednoj od onih velikih vila iza zavoja.
Turisti. Bogati seronje dolete na jedan tjedan na godinu.
Vi ste skrenuli desno nakon zavoja, a trebali ste skrenuti lijevo.
Završili biste s ostalim slatkim turistićima.
Radili biste selfije, pili indijsko svijetlo pivo.
Umjesto da ste u baru s mještanima,
koji u ovoj rupi žive cijele godine.
Odsjeo sam u motelu malo dalje.
Radije otpusti svog putničkog agenta.
Ruby, gdje je ta žestina? -Stiže.
Samo sam provjeravala da već ne bljuješ po podu.
Dražesno.
"Nanese li vas put ikad u Washington,
molim vas da me posjetite. To bi mi puno značilo. Alice."
Ovo mi neće odgovarati.
Ne mogu vjerovati da si ondje.
Jasno ti je da provjeravam to mjesto na Googleu?
Imaju mnoštvo problema. -Kakvih, recimo?
Krpelje. Krvožedne krpelje.
Očekivao sam da ćeš reći "naoružane Republikance."
Nema razloga da budeš ondje.
Najgore što sam našao dvojica su Davyja Crocketta.
I mrtve životinje na zidu.
Bože. Ušao si u film strave. To je to, zar ne?
Javit će mi da te obezglavio nekakav seljačina iz divljine.
Bit će ti drago čuti da sam unajmio kuću
u uglednijem dijelu grada. Benjamin mi ju je našao. Izgleda lijepo.
Kuću? Znači, ostat ćeš? -Da. Idem na studijski dopust.
Postat ćeš svećenik? -Ne sjemenišni.
Svećenik ili ne, samo se vrati. Mreži se to neće svidjeti.
Molim te, zarađuju na meni četrdeset godina.
To je najmanje što mogu učiniti. Moram ići. Dobro?
Jonathane, nemoj da moram slati nekoga po tebe u Ameriku!
Spencere, prekida mi.
Donesi mi bocu!
Spektakularno. Uistinu. Arhitektura. Obožavam ugljični čelik.
Doista spektakularno. -Hvala Bogu. Evo ugovora.
Potpišite se na istočkanu crtu... -Moj asistent Benjamin može...
Nema problema. Samo se potpišite ovdje.
Eto.
Nema ni povrata ni zamjene.
Kako hodalica? Uđite u gaju, ja ću ovo riješiti.
Amanda, super cipele. -Mislim da dobro izgledaju.
Niste li na turneji? -Bili smo, ali...
Reginal je doznao da mu je kojot pojeo mačku.
Novi zakupac? -Jesam.
Molim? Zvučiš kao James Bond, stari! Opako!
Hvala. Valjda. -Ja sam Dennis Wade.
No većina me zna kao "Sićušni čekić". Možda si čuo za mene.
Sićušni čepić? -"Sićušni čekić".
Ja sam tvoj novi stanodavac.
Izvoli. Dar za useljenje.
Snimili smo ga prošli tjedan. Čuvaj ga.
'"Sićušni čekić" praši Ameriku".
Inspirativno. -To te ja pitam! "Peaky Blinders".
Obožavam tu seriju? Gledao? -Nisam.
Moraš. Irski gangsteri.
Nije mi loš izgovor. Što kažeš?
Amanda, ja ću ga preuzeti.
Nema ni povrata ni zamjena. Evo ključa, sretno.
Bit će mu dobro. Ja ću se pobrinuti za njega.
Dođi, dušo!
Dome slatki dome. Moja je kuća tvoja kuća.
Dođi. Imam dvije sobe za sebe jer katkad ne znam u kojoj bih spavao.
Problemi s novcem. Dođi.
Remek-djela. Na njima je moja malenkost.
Bezvremenska umjetnička djela. Vatra, anđeo...
Imam malu saunu, glazbeni studio.
Sigurna soba. Za svaki slučaj. Svijet je poludio.
Ti si gore. Kul.
Je li ovo kuća tvojih roditelja?
Ne, to je moja gajba. Ja živim ovdje.
Zimi volim otići na otoke. Ne podnosim snijeg.
Veoma lijepa kuća za mladića tvojih godina.
Hvala, stari.
Ovdje je kuhinja. Posluži se svime iz frižidera.
Sviđa ti se, zar ne? To je moj pogled.
Svetlana! Dođi, dušo.
Ovo je moja žena. Iz Rusije je. Naš novi zakupac.
Jučer sam stavila oglas. -I evo našeg novog prijatelja.
Više poznanika u ovom trenutku.
Dugo sam govorio da je iz istočne Europe,
no onda mi kaže da je Rusija u Aziji.
Da ne povjeruješ, zar ne? Stari, ona je Azijka.
Pa... -Uglavnom, Svetlana, ovo je...
Kako si ono rekao da se zoveš? -Jonathan Robbins.
Drago mi je.
Svetlana. Svetlana!
Što to radiš? -Pozdravljam se.
On je gost, a ne poni na sajmu.
Uopće nisi zabavan, Dennise.
Jonathane, piće? -Bože mili, da!
Bila sam pipničarka u Rusiji. Složit ću ti nešto posebno.
Što je?
Znam, žao mi je. Zbog svega toga s njegovom mačkom.
Pet minuta. -Donijet ću svoj sićušni čekić.
Da, čovječe. Došla je prije koji tjedan.
Četvrta žena. -To mi zvuči puno.
Ma kakvi. Obično ih imaš oko šest mjeseci,
a onda nestanu sa svojom zelenom kartom.
No Svetlana je drukčija. Mislim da sam se zaljubio u nju.
Voli vježbati. Stalno trči. Pazi da i ja budem u formi.
Jesi li znao da je osvojila zlatnu medalju u Aziji u atletici?
Za Rusiju? Nije li rekla da je bila pipničarka?
Čovječe, ona je puno toga.
Tek toliko da znaš, veoma smo tihi.
Pravi se da nas uopće nema.
No zatrebaš li što, samo pokucaj na vrata naše sobe.
Vjerojatno neću. -Dobro.
Znam da smo se tek upoznali, ali ja i dečki popušit ćemo
divovsku džoksu i plutati u bazenu kao kornjače.
Ako nam se želiš pridružiti... -Ne, hvala. -Sigurno? Dobro.
Vi to mene uhodite?
Oprostite. Vi živite ovdje? -Da.
Niste me se dojmili kao majka.
Ispričavam se. Loš izbor riječi.
Danas sve ide po krivu. -Zanimljivo.
Kako vam mogu pomoći? -Dobio sam ovo pismo i...
Došao sam upoznati djevojčicu koja ga je napisala.
Djevojčicu?
Dajte da vidim.
Vrag me odnio!
Ruby, tko to melje na vratima? -Za tebe je.
To ste doista vi!
Očito je došlo do pogreške.
To ste doista vi. G. Robbins je na mom pragu.
Ovo je ludo. Ruby, imaš li ti veze s time?
Ama baš nikakve. -G. Robbins, ja sam vaša najveća obožavateljica.
Najveća obožavateljica.
Pismo...
Rukopis je kao da ga je pisalo dijete.
Da, nakon zadnjeg moždanog ne pišem najbolje.
Ruke mi se malo tresu, znate? -Sad svakako znam.
Oduševljen sam što me gledaju na ovakvu mjestu.
Nemojte samo stajati na verandi. Uđite.
Ruby, donesi čovjeku piće, kavu, što već želi.
Vi Britanci volite viski, zar ne?
Piće se u ovom trenutku čini kao najodgovorniji potez.
Morale smo ga pozvati u kuću. To je g. Robbins.
Ne znamo to sigurno. -Gledam ga svaki dan.
Daj mi krekere, Ruby. Gdje su krekeri?
Gdje je ona moja tacna? Sjećaš li se tacne
s moje rođendanske proslave? -Da, da. Eno je.
Čisti viski.
Živjeli!
"Wild Turkey".
Dobar je. -G. Robbins, hoćete li ostati malo pomeziti?
Naravno. I, molim vas, zovite me Jonathan.
Izvolite.
Ovo izgleda izuzetno jedinstveno. -Ne sramite se.
Kušajte.
Eto ga. Ruby, hoćeš ti? -Ne bih, bako.
Jonathane, još ne mogu vjerovati da ste u mojoj kući.
Od svih pisama koja primate, odgovorili ste na moje.
Dobivate ih valjda tisuću na dan.
Začudili biste se što mi se stiže poštom. -Poštom. Super.
Ruby, "poštom," ne "mailom." -Skužila sam, bako.
Koliko ste dugo u gradu? -Samo sam u prolasku.
Imam prije ugovorenu obvezu.
Radim na promociji ovdje u Americi i...
Bili ste mi usput pa...
Mislio sam da bi bilo lijepo iznenaditi takvu obožavateljicu.
Šteta. Bilo bi divno da ostanete na večeri.
Baš šteta. Alice, bilo mi je zadovoljstvo.
Ruby. -Hvala što ste došli. Možemo li se fotografirati?
Naravno. -Ruby, fotografiraj nas.
Hajde. -Dobro. -Za čajni stolić. -Dobro, dobro.
Smiješak!
Možda da se malo približite?
Još malo.
Poljubite je u obraz. To bi bilo lijepo.
Lijepo.
Zbogom. -Otpratit ću vas.
Zbilja ste samo svratili kako biste pozdravili baku? -Jesam.
Često upravo najveći značaj imaju sitnice za moje obožavatelje.
Čuvajte baku.
Moraš čuti moju kišu, repaj čovječe. Ovo je ravno iz srca.
Svetlana, ljubavi, osjećaš li to? Ovo je tek početak, dušo.
Richy! Ljudi, ljudi!
James Bond! To!
Ljudi, stišajte glazbu. Ovo je moj novi prijatelj.
James Bond!
Jonathan. Zdravo. -Donesimo ti nešto za piće.
Richy, donesi piće mom prijatelju. On je naš gost.
Ja ne bih. -Ne treba.
Jesi dobro? -Mislim da me malo šokirala tvoja kuća.
To što si možeš priuštiti nešto tako lijepo,
a onda je napuniš ovom ruljom.
Hvala, stari. Cijenim to.
Bend je zadnje vrijeme u uzletu. -Doista zarađuješ novac?
Hrpu! Ludo! Ljudi kao da vole ono što radimo.
Izumili smo novi žanr. Mješavina repa i Big Banda.
Kužiš? Mi to zovemo "Big Brap."
Kužiš? "Big Band Rap!"
Morat ćeš paziti da daktilograf ne pogriješi.
James Bond! -Dušo. -Jesi li gladan?
Napravila sam...
Bila sam veoma poznata kuharica u Rusiji.
Polako, tigrice.
Trebali bismo ti nešto odsvirati. -Zbilja ne morate.
Richy!
Richy, izvadi našu opremu. Odsvirat ćemo nešto Jamesu Bondu.
Zadnje vrijeme jako volim fagot. Jesi li ikad čuo za fagot?
Vjerojatno ne u ovom kontekstu.
Ti si vjerojatno najstariji tip koji je bio ovdje.
Hvala, valjda. Kad smo već kod toga,
zašto iznajmljuješ kuću? Ne izgleda da ti fali novca.
Svetlana to voli. To je totalno njezina furka.
Bila je psihijatrica u Rusiji. Obožava ljude.
Nije li bila... -Dennis! -Što je, Frank?
Jesi li vidio moju majicu? Ne mogu je naći.
Onu na tigrove? Onu koju si kupio na Baliju?
Frank, na tebi je!
Ludo. Hvala, Dennis. -Nema problema, buraz.
Pomogneš Richu s opremom? Odsvirat ćemo nešto Jamesu.
Jonathanu. -Dobro, oprosti.
Sutra letim. Trebao bih se spakirati.
Ne, ne, ne. Izgledaš mi stresirano. Imam ideju.
Znaš držati kameru?
Snimaj me.
"Sićušni čekić" je u kući!
Jesi li ti doista onaj iz James Bond? -Jesam. -Fora.
Hoćeš? -Čokolada? -Da.
Hvala.
Jako dobro. Ti ih radiš?
Fantastično. -Hvala. Puna je ekstazija.
Što? -Bez brige. Bila sam liječnica u Rusiji.
Čovječe. Izvukao se.
Bok, kompa.
Pravi si luđak. Sinoć si se pokušao ubiti.
Nisam. -Sreća da nisi. Kako si?
Dobro. -Polako. Sinoć si popio dovoljno tableta da ubiješ konja.
Nisi. Uvijek sam htio to reći.
Žao mi je što je Angelina začinila tvoj kolač.
Dobro joj to ide. To je njezina furka.
Zamalo da se nisi utopio pa...
Koliko je sati?
Mislim da je četvrtak. -Da, četvrtak.
Bože, propustio sam let.
Gdje mi je telefon?
Nadam se da mi nećeš zamjeriti. Gledao sam trebam li
nazvati tvoju ženu da joj kažem da si mrtav,
no nisam našao nikakvo ime od milja. Ono, ljubav i tako.
I trebaš bolju lozinku od četiri nule.
Upao sam dok si rekao keks.
Razveden sam. Bojim se da bi rado to bila čula.
Teško je to, buraz.
A ti, Svetlana? Bi li bila tužna da umrem?
Ovisi. Da se dogodi okrutna prometna nesreća...
Okultna prometna? -Okrutna. Okultna? Ovo je noćna mora.
Telefon, molim te.
Hvala.
I da, jesi li ti slavan?
Angelina se kune da te prepoznala s neke serije "Downtown Abbey".
Obožavam "Downtown Abbey".
Vjerujem da ste mi oboje puno pomogli,
no može li trenutak da se oporavim?
Želiš da... Oprosti.
Bez žurbe.
Gledam iza, hej, moj je pas iza, što?
Imam nešto s "brapom..."
Bok! Samo da ti kažem da ću se i službeno odjaviti.
Žao mi je zbog tuluma. Nisam ti htio upropastiti odmor.
Istini za volju, došao sam u potrazi za nečim glupim.
Uopće mi nije uspjelo. -Što to?
Nedavno mi je preminuo prijatelj, a nisam mu došao na sprovod.
Zbog toga sam počeo razmišljati o svom životu.
Koma, buraz.
Došao sam u potrazi za odgovorima, novim pogledima,
ali ništa od toga. -Nisi bio prijatelju na sprovodu.
Brineš li se da i tebi neće doći? -Na neki način, da.
U mojim godinama čovjek razmišlja o tim stvarima. Ostavštini.
O tomu što bi ljudi mogli pričati o tebi kad te ne bude.
To je totalni Ebenezer. -Ebenezer?
Da, Ebenezer Scrooge.
Imao je viziju kako mu nitko nije došao na sprovod.
Bio je bogat, uspješan. Nikoga nije bilo briga.
Ljudi su samo došli jesti.
Nisam očekivao tako prikladnu analogiju.
Da, stari. Napisao sam pjesmu o tomu. Čuj.
Ebenezer Scrooge, Ebenezer Scrooge,
tom svatu novac nije bio tuđ.
Svinje su došle samo da bi žderale na sprovodu. Pauk...
Pauk, pauk i štakor, uzeli su mu zastore i sve to.
Štakori, svinje, pauci. Veoma precizna analogija
za talog društva o kojem taj roman govori. -Roman?
Želiš mi reći da nisi gledao "Muppetovu Božićnu priču"?
Ebenez Scrooge, batler iz "Batmana".
Štakor Rizzo, žaba Kermit. Znaš, svinje i pauci.
Dickens bi se silno ponosio.
Tip iz "Batmana" nije htio dati štakorima ugljen za vatru.
Razdire me iznutra kad se toga sjetim.
Znaš što je Ebenezer Scrooge učinio.
Otkrio je da je bolje usrećivati druge
nego biti sretan i sam.
Živio sam na autopilotu.
Nisam obraćao pažnju na stvari kao što su...
Popiti veoma loše pivo ili...
Upoznati nekoga koga inače ne bih imao priliku upoznati.
Misliš na mene?
No jasno ti je da Muppeti nisu napisali "Božićnu priču"?
Sereš! -Ne.
Učiš dok si živ.
Ima još piva u frižideru ako hoćeš.
Može.
No činilo se tako stvarnim. Kužiš me?
Ne možeš poreći da postoji odnos
između tipa koji glumi velikog Dickensa i štakora Rizza.
Sve je ovo uistinu fascinantno.
Stari! -Činjenice.
Mogla si nešto reći, odgovoriti mi.
Dati mi do znanja da si primila poruku.
Kažeš da ti je žao, a onda dodaš ostalo sranje koje nije važno.
Zašto si se uopće ispričao? -Nisam htio to učiniti. Žao mi je!
No nisi ga trebala onako gledati.
Samo je on primijetio da sjedim sama.
Rekao sam ti sto puta da ga ne gledaš tako! Moraš me poštovati!
Sve radim za tebe! Zašto mi to radiš?
A što ti hoćeš? -Ispričavam se. Pio sam unutra,
a krasna žena iza šanka zamolila me da podsjetim Ruby da je pauza gotova.
Ima pune ruke posla s veoma entuzijastičnom gospodom
koja su na šestoj, sedmoj rundi tekile.
Samo prenosim poruku.
Dovršit ćemo ovo poslije.
Što to radite? -Samo sam došao na piće.
Zar nemate važnih obaveza? -Otkazane.
Ne tiče me se, ali... -Istina, ne tiče.
Ali hvala.
Do kad ostajete?
Možda ostanem još koji dan. Da doživim i ostatak kraja.
Zašto biste to htjeli?
Cigareta? -Može.
Ruby, vrijedi li još poziv na večeru s vašom bakom?
Ne kažem li to sad, nikad mi se više neće pružiti prilika.
Hoćete li zaplesati sa mnom, g. Robbins?
Bilo bi mi zadovoljstvo, Alice.
Dolazim ovamo svake večeri, samo da upijem atmosferu.
Doista je veoma lijepo. Iako hladnjikavo.
Većina se ljudi toliko žuri da i ne primijeti da na nebu ima zvijezda.
Ja godinama nisam usporio.
Sve mi se više čini da nisam propustio samo zvijezde.
Stalno mislim... Na sve te sitnice.
Na kraju se svedu na puno. -Možda na cijeli život.
Imate li djece? -Sina.
Naš je odnos sporadičan.
Nije me zvao cijelu vječnost,
što je dobar pokazatelj da sam strašno podbacio kao otac.
Ja 25 godina ne razgovaram sa svojom kćeri.
Ostavila mi je Ruby i otišla iz grada s dečkom propalicom.
Nije se vratila. Ni pismo mi nije poslala.
Dvadeset pet godina?
Iznevjerila sam svoju kćer. Znam da jesam.
Zato se više trudim s Ruby.
Molim se da ne završi kao njezina majka,
no teško je to izbjeći kad ovdje živiš.
Mogla bi otići, školovati se.
Ostala je bog mene. Ima dobro srce.
Ali ovdje kopni.
Alice...
Lagao sam kad sam rekao da sam u prolazu.
Doista sam došao zbog vašeg pisma.
No mislio sam da ga je napisalo dijete.
Da budem iskren...
Umro mi je dobar prijatelj.
Nisam mu došao na sprovod.
Bio sam si previše važan da bih se uopće javio
ili odgovorio na govornu poštu.
Počeo sam razmišljati o svom životu i to me uplašilo.
Čime sam ja uistinu nešto promijenio u svijetu?
Spašavao živote? Izliječio rak?
Jesam li se borio za mir u svijetu?
Većina ljudi to ne može.
Brinuo se za dijete ostavljeno na pragu?
No nešto me iz vašeg pisma dirnulo.
Napisali ste da sam vas nadahnuo.
Zanimalo me što. Zašto vas nadahnjujem?
Jonathane, ljudi su me ostavljali, umirali mi.
Othranila sam dijete, a nisam imala puno.
No svakoga ste mi se dana smiješili s televizora.
Bili ste mi poput člana obitelji.
Promijeniš jedan život, Jonathane.
Promijeniš li samo jedan život, isplatilo se.
Nikad neću zaboraviti to što ste došli ovamo.
Ni ja.
Trebao bih poći. Pozdravit ću se s Ruby.
Svakako.
Ruby, samo sam vam htio zahvaliti na ovoj večeri.
Jeste li dobro?
Jesam.
Glupo. Pala sam na šank želeći dosegnuti najvišu policu.
Razumijem. Onda ću vam poželjeti laku noć.
Hvala još jedanput.
Hvala.
Jako ste je usrećili. Dugo nije bila takva.
Bilo mi je zadovoljstvo.
Laku noć.
Trebali bismo naći tipa i prebiti ga.
Moji su dani tučnjava po kafićima daleka prošlost.
Izgledaš mi fit. Koliko imaš? 45? 50?
Imam 70 godina.
Svejedno. To nije u redu. -Što sam trebao reći?
Ako netko ne želi pomoć, ne možeš ga natjerati.
Iz tebe izlazi mudrost 70-godišnjega gurua.
Odakle ti to? -Zbilja. Ako netko ne želi tvoju pomoć,
ja njemu ne mogu pomoći. -Ti si to rekao.
Ništa više ne mogu učiniti.
Barem je stara gospođa krasna. Misliš uloviti tog komada?
Što si ono prije pušio? -Hoćeš malo?
Ne, hvala. -dobro.
Mislim da bih trebao glumiti u kazalištu. Mislim da moram.
Zbog sebe. -Kakvu kazalištu?
Shakespearea s jednim glumcem.
McKellen je tako, Pennington, Simon Callow, Roger Rees.
Gledao sam Gielguda kako izvodi uživo
Shakespeareov "Sedam ljudskih doba". Zašto ne ja? Jedanput?
Moj drugi posao u Chichesteru...
Sir John Gielgud bio je u trupi. Redatelj Robin Phillips
bio je toliko ljubazan i objavio da je i novi Gielgud u trupi.
To je trebala biti moja sudbina.
Imaš 70 godina. Možda uskoro umreš.
Čini mi se da ne bi trebao takvo što odgađati.
To ti je moja guruovska mudrost. -Hvala.
Fit sedamdesetgodišnjak. I još zdrav!
Izgledaš kao da imaš jake kosti.
Dobro, dobro, Bonde.
Kad imaš san, ne smiješ dopustiti da ti se sve drugo ispriječi.
U Indiji sam jedanput gledao čovjeka
koji se služio svojim testisima kao bongosima.
Proizvodio je na njima prekrasne zvukove.
To me nadahnulo. To ti je prava predanost umjetnosti.
Mislim da različito definiramo riječ "umjetnost."
Goli testisi, čovječe. Ja imam sve.
A taj je čovjek imao samo testise.
Poanta je u tomu da ne smiješ odustati od sna, Bonde.
Upotrijebi to. To ti je inspiracija.
Još jedanput hvala, Dennise. -Nema na čemu.
Divim ti se što si postigao ono što si htio u životu.
Hvala. Živio!
Dobro pivo. Hoćeš umaka? -Samo daj.
Imamo pikantni senf, kečap, srirachu, barbecue.
Barbecue. -Važi, "Casino Royale".
Spencere, nadam se da je važno.
Je li ti bankovni račun važan? -U ovom trenutku nije.
Trebao bi biti. Nazvali su me iz mreže.
Gledanost pada. Hvata ih panika.
Moraš se čim prije vratiti.
Neću se vratiti dok ne nađem odgovor.
Na značenje života? Saslušaj me sekundu.
Svi umiru. -Moram ići, Spencere.
Bilo je ugodno. -Čekaj, Jonathane...
Sranje.
Nadam se da kupujete za nekog drugog.
Nisam li sinoć spomenuo da volim staviti opravicu
i plesati u štiklama?
Opravica? Ta riječ i ne postoji.
Postoji. Velika fensi oprava.
Ono sinoć...
Nemojmo o tomu.
Pitao sam se biste li mi danas pokazali grad?
Prave lokalne atrakcije.
Ili čak izvan grada, ako mislite da bih nešto trebao vidjeti.
Što ja imam od toga? -Moje društvo.
Dobro. Kupite mi ovu opravu i dogovoreno.
Džemper.
Kupit ću vam ga.
Kad smo se upoznali za šankom,
niste izgledali kao netko tko se zna zabavljati.
Prije da ćete mi slomiti čeljust.
To ide uz taj posao.
Ovdašnja klijentela više voli hvatati za dupe i zviždati,
osobito kad popiju. -Morate rano povući crtu.
To ih neće spriječiti.
Baš ste si našli kulturan ugostiteljski objekt.
Mislite da želim biti ovdje? -Niste rekli.
To je posao. -Posao? To mogu razumjeti.
Vidi ti to. Knjižara.
Hoćemo li? -Veoma uzbudljivo.
Ako nemate reći nešto lijepo, nemojte ništa reći.
Vidi ti to! Niste posve lišeni kulture u ovom gradu.
"Škotska drama". -O čemu je?
Niste je čitali? -Nisam. Zašto bih?
Bože, mladi trate mladost.
"Orkanski visovi"? -Ne.
"Tessa iz porodice D'Uberville"? Thomas Hardy.
Pretpostavimo da će odgovor na sve biti "ne."
Dobro, uzmite košaru. Hajde!
Ima još. Joyce. -Mogu li dobiti košaru?
Conrad. Lewis. Da, Lewis.
Tolkien. Chesterton!
Thackeray, Ruskin, Huxley.
Za 50 dolara dobit ćete cijelu klasičnu naobrazbu.
Dobro, šmokljane. No znam što ćemo poslije.
Nešto doista otmjeno.
Svi drugi. Trebala si mu vidjeti lice.
Najbolji stol. Naprijed u sredini.
Znaš da nisi normalan? -Kakva li sarkastična komplimenta!
Mislim... Više nema takvih poput tebe.
Vjerojatno nema. Ja sam neka vrsta relikvije.
Pun si priča, putovanja, doživljaja.
Da bi se imalo priče, putovanja i doživljaje,
treba samo ustati i učiniti to.
Nije to tako lako. -Zašto nije?
Kao prvo, trebaš novca. -Ne baš tako puno. -Dovoljno.
Dobro. Zaigrajmo igru "što kad."
Da imaš novca, što bi učinila? -Nemam novca!
Zato i igramo "što kad."
Što bi učinila kad bi imala novca? -Koliko?
Ne znam. Dvadeset tisuća dolara.
To je puno novca. -Jest. I? Što bi učinila?
Ovo je glupo. -Nije. Hajde.
Zanima me.
Otišla bih u školu.
Da ne budem šankerica u usranoj krčmi.
Možda bih se odselila. U velik grad, možda.
Kamo? -Ne znam. New York, Los Angeles.
Bi li putovala? -Naravno.
Koja škola? -Ne znam. Ovo je glupo.
Zašto? -Zato što ništa od toga. -Možda bude.
Nije glupo sanjati. Jedan me čudni mladić uči mudrostima.
Znam što radiš, ali ne treba me spašavati.
Dobro jer to i ne kanim.
Dobro.
Zašto si doista ovdje? Znam da je turneja po Americi laž.
Neću to poreći, no doista sam primio pismo od tvoje bake.
I doista sam vjerovao da ga je napisalo dijete.
Prešao si cijeli taj put zbog toga djeteta?
Nije tako jednostavno.
U mojim godinama čovjek želi znati određene stvari.
Kad umrem, hoće li me se sjećati?
Jesam li nešto mogao bolje učiniti u životu? Drukčije?
A nemaš odgovore?
Ja sam voditelj kviza.
Razveden. Jedva viđam sina i unuke.
Nisam otišao dobru prijatelju na sprovod.
Kretenski potezi.
Kvragu, Dennise!
Moj cimer. Promijenio mi je ton zvona.
Trebao bih se javiti.
Briane.
Čini mi se blesavim nositi povez radi šalice kave.
Iznenađenje. Čekaj.
Stani tu. Ne miči se.
Skini povez.
Što kažeš?
Što misliš?
Ovo je kazalište. -Da, čovječe.
Kad si rekao da želiš glumiti, sinula mi je luda ideja
da kupim staru dvoranu u gradu pa radi što hoćeš.
Znam da izgleda kao da obitelj rakuna živi ovdje
i ima previše djece, ali... Dovest ćemo ljude da počiste.
Staviti još neonskih svjetala. Što već trebaš za Shakespearea.
Bolje bi bilo koji reflektor. -Samo ti reci.
Dirnut sam, Dennise. Doista.
Jučer me nazvao moj poslodavac.
Žele da se vratim.
Britanska vlada? -Ne misliš valjda doista da sam James Bond?
Ma kakvi, samo te zezam. -U redu je.
Znaš da ne možeš otići. -Bojim se da moram.
Zato sam te pozvao na kavu. No ovo nisam očekivao.
Što je onda bilo sve ono o smislu života?
O tome da sanjaš predstavu u ovakvu zakon prostoru?
Imaš pravo.
Žao mi je, Dennise. Iznevjerio sam te.
Valjda sam prestar da bih mijenjao put.
Kad doista dođe do toga.
Barem si iskren.
Oprosti što ne mogu prihvatiti tvoj velikodušni dar.
Što ćeš učiniti s dvoranom? -Ne znam. Možda striptiz-klub?
Da. Ondje već ima šipka. Jedna ondje...
Tvoj me um fascinira.
To je onda to.
Uživao sam, Bond.
Sretno! -I tebi. Nadam se da će "Sićušni čepić" osvojiti svijet.
"Sićušni čekić". -Znam.
Imam ideju. Ne miči se.
Dobro? -Dobro. -Ne miči se!
To!
Ti ovdje, možda. Vi ovdje.
Samo uđite. Dobro, dobro.
Što je to? -Publika. Žele vidjeti nastup.
Da budem iskren, ne znam žele li ga doista,
no svima sam dao po 50 dolara da dođu na 30 minuta.
Kakav nastup? -Odgađaš svog Shakespearea pred publikom.
Imaš kazalište i publiku. Što bi još htio?
Probu. -Ma kakvi. Možeš ti to. Znaš što kažu.
Sad ili nikad.
Hvala što ste došli za mnom.
Čeka nas prava poslastica.
Danas ćemo gledati kako radi vražji genijalac.
Originalna Lisa Monet u nastanku.
Da više ne duljim, molim topli pljesak
za neponovljivog, mit, legendu
Jonathana Robbinsa!
Sve vas poznajem, i neko ću vrijeme podupirati
ta neobuzdana nagnuća vaše besposlice.
Ali u tome ću oponašati sunce
koje dopušta niskim oblacima što nose zaraze
da guše njegovu ljepotu na svijetu.
Ali kada mu se prohtjedne da opet bude ono što jest,
jer ga se zažele, još više će mu se diviti,
dok provaljuje kroz nečiste i ružne magluštine isparenja
koja su izgledala kao da će ga ugasiti.
Došao si me podmititi da se opet družim s tobom? -Da bar.
Ne, došao sam ti reći da odlazim. -Dobro.
Žele da se vratim. Pokazalo se da doista pate bez mene.
Važna si osoba. -Možda.
Imaš moj broj. Javi se koji put.
Da znam kako ide.
Je li to glas anđela pred mojom kućom? -Zdravo, draga.
Moram natrag u London. -Bilo je divno. Hvala.
Nema na čemu.
Gledajte i dalje kviz. -Znate da hoću.
Dobro. Odoh.
Zbogom, g. Robbins.
Svetlana, bilo mi je pravo zadovoljstvo.
Nedostajat ćeš mi.
Čuvaj mi je. -Hoću.
I sretno s fitnes videom, šankiranjem, liječničkim pozivom.
Čime se već baviš. -I dalje ću pokretati svijet.
Dennise.
Bio mi je neočekivani užitak. -Nedostajat ćeš mi, buraz.
Kad budeš u Londonu, potraži me. -Znaš da hoću.
Da, budem li doista ikad glumio Shakespearea ondje,
biste li oboje bili moji posebni gosti?
Prvi red! -Važi.
Bok.
Tvoj me grob i dalje, nekim čudom, osuđuje.
No nemam s kime razgovarati.
Malo sam glumio Shakespearea u jednom smiješnom gradiću.
"Henrik IV., prvi dio".
Ismijao bi me ili urazumio.
Imao sam čudan osjećaj
da je ljudima možda stalo do mene.
Ne zbog onoga što sam učinio, nego možda zbog mene samog.
Tebe ne bi bilo briga jesam li postao netko.
Tebi je bilo stalo jer ti je bilo stalo do mene. Jednostavno.
Znam da ti nije bilo omiljeno, ali...
Nedostajat ćeš mi, prijatelju.
Halo?
Polako, polako.
Ne, samo me slušaj. Doći ću čim uzmognem. Dobro?
Stižem.
Ruby, mogu li ja nešto učiniti? -Ne znam.
Ništa mi ne žele reći.
Samo trčkaraju okolo i guraju stvari u nju.
Nisam znala koga bih nazvala.
Sve će biti u redu.
Onaj dečko, onaj kojega sam vidio s tobom...
Je li te on ozlijedio?
Da.
Znaš da to nije u redu?
Znam.
Zaslužuješ bolje od takvoga gada.
Znam.
Hvala što si došao.
Halo? -Davide, Jonathan je.
Imao si pravo, Davide. Bio sam grozan prijatelj.
Jesam li u raju, g. Robbins? -Alice, živi ste.
Zasad jesam.
Prevalili ste sav taj put radi mene?
Ruby me nazvala. -Vidim da vam je stalo do nje.
Možda ćete morati paziti na nju kad me ne bude.
Bit ćete vi dobro. Idem po liječnika.
Jonathane, neću biti dobro. Razumijete?
Ali spremna sam. Gospode, spremna sam.
I znam kamo idem.
A vi, Jonathane? Znate li kamo vi idete?
Više ne znam.
Najvažnije je da si čovjek to prizna.
Jonathane, sjećate li se što ste mi rekli u mom dvorištu?
Rekli ste da ste zaboravili sve one sitnice u životu.
Ma što činili ubuduće, upamtite jedno.
Usredotočite se na sve te sitnice
i jamčim vam da ćete naposljetku promijeniti nečiji život nabolje.
Netko ti je nešto ostavio.
"Donesi pravu odluku."
KAZALIŠTE HENRY O'CONNOR
Dobro je. Bravo, Paul.
Čini se dobro!
Ruby! Tu si!
Rekao si da donesem odluke čak i ako ništa ne bude iz toga.
Veoma mi je drago.
Upisala sam se na nekoliko online tečajeva.
Razmišljam o školi za medicinske sestre.
No prvo bih možda malo putovala.
Možda negdje nađem novi početak.
Zvuči kao veoma dobra odluka.
Ovo je, znači, Engleska? -Jest. Lijepo, zar ne?
Predivno.
A kazalište Henry O'Connor? -Da nekako odam počast velikanu.
Sigurno će mi se smijati. Da starac poput mene skače sam.
Koga briga?
A kviz? -Otpustili su me. Da, da.
Poderao sam novi ugovor.
Razlaz je definiran kao dogovorni razlaz
nakon mnogih godina vjerne službe.
Mreža mi je poslala lijepu bombonijeru. -Žao mi je.
Ma ne. To je najbolje što mi se dogodilo.
Možemo li razgovarati o novcu? -Ako moraš.
Nisi to morao učiniti.
Ako prijatelj koji ima ne može pomoći prijatelju koji nema,
onda ne znam na što je svijet spao.
Zvučiš kao dr. Seuss.
Napokon! Genijalac kojega si čitala.
Hvala. -Ako misliš da sam ja pomogao tebi,
posve si promašila poantu.
Bit ću vječno zahvalan tebi i tvojoj baki.
A sad se ispričavam
jer imam odavno zakazani ručak za petnaest minuta pa...
U redu je. Naći ću nešto drugo...
Htio sam te zamoliti da nam se pridružiš.
Da, rado. -Vrlo dobro.
Samo tebe znam u Engleskoj. -Dobar početak. Hoćemo li? -Hoćemo.
SVE TE SITNICE
Mjehurić slave traži ispred same čeljusti topa,
pa ko pupav sudac, želuca puna masnih pijetlova,
što oštra oka, a propisne brade,
pun otrcanih primjera i rečenica,
ulogu svoju igra.
U doba šesto u papučama je lutak presamićen,
s naočalama na nosu i kesicom uza se.
Na listovima mu smršalim landaraju
bestraga široke čakšire,
a glas, nekad muški, a sad piska dječja,
pijuče i zviždi.
A posljednji čin,
ko konac te čudne historije burne,
drugo je djetinjstvo, sušti zaborav.
Bez zuba, bez vida,
bez okusa, bez ičeg.
Bravo!
MEDIATRANSLATIONS