Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Dober večer, dragi prijatelji. Sem Jonathan Robbins
in danes zvečer igramo "In It for a Minute",
angleški kviz z vprašanji s področja književnosti.
"In It for a Minute!"
Spoznajmo naše tekmovalce. Michael, od kod ste?
"In It for a Minute" z menoj, Jonathanom Robbinsom.
V Hemingwayevi knjigi "Starec in morje"...
Točno.
Glejte nas ponovno. Nasvidenje.
Lep dan vsem. Gledali ste še eno epizodo kviza
"In It for a Minute". Pozdrav vsem skupaj!
Odlično kot vedno, g. Robbins.
Zdaj že vozim na avtopilotu.
Jonathan! Čestitam!
Brian, nikoli ne prideš na set. Si me prišel odpustit?
Pogled iz 20. nadstropja je boljši.
Ne trudi se prepričati Nikki, da čas preživiš v pisarni.
Hvala.
Kako je mlado dekle, s katero si prišel na Stanleyjevo zabavo?
Izgledala je zelo bistro. Veliki načrti za faks?
Zelo smešno, Jonathan.
Če bo spomladi še v igri in jo boš želel navdušiti,
jo pripelji v mojo ložo k "Lord'su".
Raje imam svojo na "Stamford Bridgeu". Hvala.
Igrate še vedno spodoben nogomet zahvaljujoč ruskemu denarju
ali ste prodali dušo šejkom, kot je "City?"
Tvoje komentarje bi vzel resno, če ne bi vedel, da ne maraš nogometa.
Nisem kriv, da imam rad gosposko igro.
Kriket je zastarel skoraj enako kot ti, Jonathan. -Zelo pametno.
Ravno sem govoril s tvojimi hudičevimi odvetniki.
Vsaj vljudni so, medtem ko me prenašajo naokoli.
Dogovorjeno je. Čestitam k še eni sezoni.
Zelo dobro. Katera je zdaj? -Štirideseta.
Plačal sem pol mreže. -Potrebujem razpored snemanj.
Prav imaš. Ne misli, da ti nismo hvaležni.
Kaj se podari ob taki prelomnici?
Pričakujem nekaj zelo dragega.
Štirideseta obletnica je rubinasta zabava.
Hvala, Sunny. -Moja asistentka ti bo dala bombonjero.
Ampak od srca, Brian. -Vedno.
Nikki, pošlji kopijo mojemu asistentu po e-pošti.
Predolgo sem v rovih. Tu smrdi po grenkem čaju
in cigaretnem dimu. Še enkrat hvala.
Kmalu se vidimo.
Štirideset let. Neverjetno, Jonathan.
Verjetno si bil v plenicah, ko smo posneli dvajseto.
Zdaj ne smemo upočasniti.
Bilo bi smešno, če bi nas premagali prekleti Američani.
Mi smo izumili kviz. -Je to res? -Ja.
Črkovanje. Katastrofa. Trajal je samo 15 minut.
Prvič v živo iz BBC-jevih studiev v Ally Pallyju
31. maja 1938. -Pojdi se preobleč.
Živijo, g. Robbins. Vaš koledar z jutrišnjim razporedom snemanj.
Poišči mi čas, da se sestanem s Henryjem O'Connorjem.
To je moj stari prijatelj. Stalno me kliče.
Mislim, da imate čas konec naslednjega meseca.
Resno? Nič prej?
Bi mogoče spil vino z mano?
"Margaux" iz leta 1976. -Sliši se super, toda Sasha me čaka doma.
Dvojčka sta ob tej uri grozna.
Dober človek si, Benjamin.
Na mizi je škatla s pošto oboževalcev.
Pregledal sem jo in vrgel v smeti.
Zakaj mi še naprej pišejo?
Še vedno imate oboževalce, zato dobivate njihovo pošto.
Niti sam ne morem verjeti. Ko bi le vedeli, kakšen zadrtež ste.
Nisem te zaposlil zaradi tvojega smisla za humor. Izgini.
Vidimo se jutri. -Adijo. -Lahko noč.
Vrgel si v smeti? Zelo smešno, Benjamin.
Na moje zdravje!
Vidimo se, ko ponovno odigramo "In It for a Minute".
Hvala in pozdrav vsem.
Bog. Duh se je vrnil. -Živijo, Nick. -Veseli me, tujec, da te vidim.
Minilo je veliko časa. -Vem. Dela več kot kadarkoli.
To je dobro. Kaj boš?
Kozarec "Beaunea?" -Zadaj imam steklenico samo zate.
Dober si. -Fantje so tu. Prinesel bom kozarec. -Hvala.
Gospoda... -Zdravo, Johnny.
Ne morem ostati dolgo. Moram nazaj v mesto.
Seveda. Takšno je življenje slavnih.
Kje je Henry? Ne obdeluje spet tiste čistilke?
Henry je umrl. -Neumnost. Nikoli nisi bil za šale, Michael.
Res je, Johnny.
Kako? -Rak. Ni ga bilo mogoče operirati. Hitro je šlo.
Vem, da te je poskušal dobiti. Želel ti je povedati osebno.
Kdaj je pogreb? -Bil je prejšnji teden.
Zato smo te vztrajno klicali, a se nisi oglasil.
Morali bi pustiti sporočilo. -Daj no.
Poznala sta se petdeset let.
Ni se zdelo primerno pustiti sporočilo. -Izvoli.
Vidim, da si slišal za Henrya. Sranje.
Vsak gre ob svojem času.
Rekel si, da te čaka nekaj bolj pomembnega.
Samo novico smo ti želeli povedati.
Pustili te bomo. -David... Žal mi je. Veš, da mi je.
Ne pretvarjajmo se. Že leta nisi pravi prijatelj.
Ne bodi smešen. -Prijatelji se ne sestajajo enkrat letno
iz usmiljenja.
Bili so trenutki, ko nisi imel nikogar drugega.
Se spominjaš teh časov? Mi smo bili ob tebi.
Bili smo družina. Henry...
Henry je bil družina.
Moral bi obiskati Henryjev grob. Old Thames, cerkveno pokopališče.
Izkaži mu spoštovanje. Bog ve, da ga nam ne več.
David...
Michael...
Vidimo se, Johnny.
Zaprem steklenico? -Ne, prinesi jo.
Spil jo bom.
Sem so te torej dali.
Vsaj lepo je.
Nisi ob cesti.
Zamudil sem tvoj pogreb. Sliši se huje, ko to povem na glas.
G. Robbins?
Začenjamo čez pet minut, gospod. -Dobro.
Glejte nas ponovno, ko bomo igrali "In It for a Minute"!
Ne spomnim se, da bi me zadnje čase kaj tako spravilo iz tira.
Vseeno ti je umrl bližnji prijatelj.
Vem, ampak nisem pričakoval, da me bo tako prizadelo.
Nihče ne želi umreti. Ne, da se tega kdo veseli.
Sem bil res tako slab prijatelj?
Henry je rekel, da te lani ni bilo na rojstni dan,
ker si seksal z ločenko, ki si jo komaj spoznal.
K vragu. Sliši se huje, ko to poveš na glas.
Ko se človek sreča z umrljivostjo...
Se začne spraševati.
Kakšen je povzetek mojega življenja?
Sem ga dobro preživel?
Kaj zapuščam za sabo?
Misliš, da si zapravil življenje?
Zakaj to praviš? -Večina ljudi tukaj se tako počuti.
Pogovarjajo se z mano.
Sveto društvo natakarjev in njihove stranke.
To je povezava neizmerljivega zaupanja. -Tako nekako.
Potem ja,
začenjam se spraševati o stvareh, o katerih prej nisem dvomil.
Johnny, imel si čudovito življenje. Bogat si. Slaven. Kaj bi še?
Voditelj kviza sem. -Mnogim prinašaš radost.
Določeno vrsto radosti. Brez tebe... -Bil bi en kviz manj.
Nisem mislil delati tega. To ni bil moj načrt.
Enostavno sem tam končal pred mnogimi leti.
Študiral sem igro. Vsi mi. David, Michael.
Sanjal sem o tem, da bom igral v gledališču.
Hodil na turneje. Igral Shakespeara.
Rekel ti bom nekaj, kar mi je rekel moj oče.
"Če nisi srečen, se pretvarjaj, da si.
Ubogi reveži se hitro postarajo."
Nisem prepričan, da me to motivira.
Človek je živel in umrl za tem pultom. Kaj pričakuješ?
Še ena?
"Dragi g. Robbins, sem vaša največja oboževalka.
Ne predstavljate si, koliko mi pomenite celo v teh letih.
Vi ste mi navdih.
Vem, da imate veliko dela, toda če vas pot zanese v Washington,
me, prosim, obiščite. To bi mi veliko pomenilo. Alice."
Jonathan, oglasi se... Je kdo videl g. Robbinsa?
Natasha? Ljudje, ste videli g. Robbinsa?
Sonny, upam, da si videl g. Robbinsa.
Ga je kdo videl?
Živijo, Spencer. -Jonathan, celo mesto te išče.
V studiu moraš biti v eni uri.
Sprašujem se, ali sem izpolnjen, kot sem mislil.
Izpolnjen? Kako to misliš?
Kdaj pomisliš, da si živel v prepričanju, da imaš popolno življenje?
Tvoji spomini pa pravijo nasprotno? Mogoče si nekaj izpustil?
Johnny, ko mi je oče zapustil podjetje,
ni rekel: "Tvoje stranke se morajo počutiti izpolnjene."
Temveč: "Morajo zaslužiti denar."
Ravnokar si podpisal veliko pogodbo. To je tvoje 40. leto.
Ni lažjega dela na svetu. Prideš na oder, smehljaš se,
poveš neumno šalo. Lahko zaslužen denar.
Dobil sem pismo nekega otroka. Pravi, da jo navdihujem.
Čudovito. Vsi radi navdihujemo bodoče generacije.
Začel sem drugače razmišljati o stvareh.
Ni mi všeč, kako se to sliši. -Spencer, moj agent si.
Zaslužil sem ti več denarja, kot si zaslužiš. Poslušaj me trenutek.
Zanima me, zakaj navdihujem to dekletce.
Zanima me, kaj sem takega naredil, da je začutila potrebo, da mi piše.
Lažjo vest bi imel, če bi vedel,
da sem vplival, da bo ta otrok dosegel velike stvari.
Jonathan... -G. Robbins, končajte klic. Vzleteli bomo.
Prosim, da se pripnete. -Dobro. -Si v letalu?
Reši to, Spencer. -Johnny. Jonethan!
Sranje. Dobrodošel v Ameriki.
Pozdravljeni.
Zdravo? -Ja, se opravičujem. Končujem Harolda.
Izvolite. -Končno. Prijavil bi se. Joseph Ray.
Zanimiv naglas imate. Ste iz Kanade? -Nikakor.
Čakajte malo. Ste slavni?
Nikomur ne povejte.
V seriji "Downtown Abbey" igrate, kajne?
Ne. Bojim se, da ne.
Prisegel bi. Obožujem to serijo.
Čudovita serija. -Res je.
Se lahko zdaj prijavim? Joseph Ray.
Tukaj ste. Joseph Ray. Dobili ste edino z zakonsko posteljo
v celem hotelu. Tukaj piše, da boste ostali...
Čudno. Piše, da ste pozabili vnesti datum odhoda.
Nisem pozabil. Samo nisem vedel.
Se opravičujem, vaš glas mi nenehno odvrača pozornost.
Kot da pijem čaj z angleško kraljico.
Teden dni. Recimo, teden dni.
Moram vam računati vnaprej. -Ni problema.
Gotovina. -Ni problema.
Petintrideset na noč, sedem noči... Petintridesetkrat sedem...
Dvesto sedemdeset, imamo sto štirideset.
Da vidimo, to je...
Dvesto petdeset dolarjev. -V redu. Naj bo tako.
Prav, g. Ray. Še kakšen dokument.
Ja, seveda. Sekunda.
Izvolite.
Tukaj piše Jonathan Paul Robbins.
To ni ime na rezervaciji.
Pogosto uporabljam psevdonim zaradi zasebnosti.
To ime uporabim, da sem manj opazen.
Ker igrate v "Downtown Abbey"!
Ne morem vas prijaviti pod to rezervacijo,
ker ime ni enako kot na dokumentu. Pravilo podjetja.
Pozabimo na rezervacijo pod "Ray" in naredimo rezervacijo na moje ime.
Zaspal bi med poslušanjem vašega glasu.
Snemate knjige? Rad bi vas poslušal, ko berete.
Spremenimo rezervacijo.
Odpoved se računa, če je ostalo manj od 24 ur.
Pravilo podjetja. -Naredite, kar je treba, da bom čez 5 minut v sobi.
Zelo hvaležen vam bom.
Dali vas bomo v sobo številka...
Da vidimo... Soba številka tri.
Ključ sobe. Številka sobe je zapisana tu.
Postelja je zakonska. Bila je rezervirana za Josepha Raya.
Najlepša hvala.
Super. Vam lahko še kako pomagam?
Ja. Kje je najbližja pivnica? -Pivnica? Moj bog.
Živijo! Ja, lokal je... Deset minut hoje.
Prekleto.
Ste prišli zaradi tistega z davkom?
Samo na pijačo.
Kaj pijete?
Imate slučajno "beaune?"
Kaj ste rekli? -Ali imamo težave? -Ne vem še. Jih imamo?
Nisem se prišel kregat, temveč nekaj spit.
Boste naročili ali govorili, kot da ste angleški kralj?
Direktni ste. To mi je všeč.
Imate črno vino v vašem gostinskem objektu?
Lahko tudi kalifornijsko.
Morda kakšen dober "pinot" iz Paso Roblesa?
Imamo ga v škatli v hladilniku, vendar ne vem, od kod je.
Lahko pogledam? -Lahko gin in tonik. -Prav.
Si še jezen, da smo dobili vojno? -Če mislite na drugo svetovno vojno,
smo zelo hvaležni našim zaveznikom.
Mislim na revolucijo. -Billy, zapri in ne izzivaj gosta.
On je prvi tebe izzval. -Zapri in pij pivo.
Hvala. -Daleč od doma ste. Se vam je pokvaril avto?
To je univerzalni mimogrede.
Tukaj ste šele tri minute in ste že pokazali talent,
da ljudem daste vedeti, da so bolj neumni od vas.
Mislim, da se je nekaj izgubilo v prevodu.
Gremo od začetka. Ime mi je Jonathan.
Vi ste moja natakarica,
torej imate pomemben položaj v shemi zadev.
Me veseli, da sva se spoznala.
Ruby. -Ime vam je Ruby?
Vas moti tudi to? -Samo ironično je.
Štirideseta obletnica.
Ni pomembno. Torej, Ruby, že dolgo živite v tem mestu?
Celo življenje. -Vam je všeč?
Ste tukaj preživeli več kot pet minut? -Pomeni, da ne?
To je moj dom. To je vse.
Ni nenavadno imeti komplicirano dinamiko
z mestom, v katerem človek odrašča.
To se stalno dogaja. Verjetno ste se namestili
v eni od velikih vil za ovinkom.
Turisti. Bogati kreteni, ki priletijo za en teden v letu.
Vi ste zavili desno po ovinku. Če bi zavili levo,
bi končali z ostalimi sladkimi turistki.
Delali bi selfije, pili svetlo indijsko pivo.
Tako pa ste v lokalu z domačini,
ki v tej luknji živijo celo leto.
Prijavljen sem v motelu malo naprej.
Raje odpusti svojega potovalnega agenta.
Ruby, kje je ta alkohol? -Prihaja.
Samo preverila sem, da ne bruhaš po tleh.
Čudovito.
"Če vas pot zanese v Washington,
me, prosim, obiščite. To bi mi veliko pomenilo. Alice."
To mi ne ustreza.
Ne morem verjeti, da si tam.
Saj ti je jasno, da preverjam ta kraj na Googlu?
Številne težave imajo. -Na primer?
Klope. Krvoločne klope.
Domneval sem, da boš rekel "oborožene republikance".
Ni razloga, da si tam.
Najhuje kar sem našel, sta dva Davyja Crocketta
in mrtve živali na steni.
Bog. Vstopil si v grozljivko. To je to, kajne?
Sporočili mi bodo, da te je obglavil neki kmet iz divjine.
Vesel boš, ko boš slišal, da sem najel hišo
v uglednem delu mesta. Benjamin jo je našel. Lepa je.
Hišo? Torej boš ostal? -Ja. Grem na študijski dopust.
Boš postal duhovnik? -Ne grem v semenišče.
Duhovnik ali ne, samo nazaj pridi. Mreži to ne bo všeč.
Prosim, z mano služijo že štirideset let.
To je najmanj, kar lahko storijo. Končati moram. Prav?
Jonathan, ne sili me, da bi pošiljal koga pote v Ameriko.
Spencer, prekinja mi.
Prinesi steklenico!
Spektakularno. Resnično. Arhitektura. Rad imam ogljikovo jeklo.
Res spektakularno. -Hvala Bogu. Tu je pogodba.
Podpišite se na pikčasto črto... -Moj asistent Benjamin lahko...
Ni težav. Samo podpišite se tukaj.
Evo.
Ni vračila, ni zamenjave.
Kako sprehajalec? Stopite v gozdiček. Jaz bom to rešil.
Amanda, super čevlji. -Mislim, da dobro izgledajo.
Niste na turneji? -Bili smo, toda...
Reginal je izvedel, da mu je kojot pojedel mačko.
Novi najemnik? -Ja.
Prosim? Govoriš kot James Bond, stari! Hudo!
Hvala. Mislim. -Jaz sem Dennis Wade.
Večina me pozna kot "Kladivce". Mogoče si slišal zame.
Kladivce? -"Kladivce".
Jaz sem tvoj novi stanodajalec.
Izvoli. Darilo ob vselitvi.
Posneli smo ga prejšnji teden. Pazi nanj.
"Kladivce" obdeluje Ameriko.
Navidhujoče. -To te sprašujem! "Peaky Blinders".
Obožujem to serijo. Si jo gledal? -Nisem.
Moraš. Irski gangsterji.
Ni slaba izgovorjava. Kaj praviš?
Amanda, bom jaz prevzel.
Ni vračila, ni zamenjave. Tu je ključ. Srečno.
Dobro mu bo. Bom jaz poskrbel zanj.
Pridi, dragi!
Ljubi domek. Moja hiša je tvoja hiša.
Pridi. Imam dve sobi zase, ker včasih ne vem, v kateri bi spal.
Težave z denarjem. Pridi.
Mojstrovine. Na njih je moja malenkost.
Brezčasna umetniška dela. Ogenj, angel...
Imam majhno savno, glasbeni studio.
Varna soba. Za vsak primer. Svet je ponorel.
Ti si zgoraj. Kul.
Je to hiša tvojih staršev?
Ne, to je moj kvartir. Jaz živim tu.
Pozimi grem rad na otoke. Ne maram snega.
Zelo lepa hiša za mladeniča tvojih let.
Hvala, stari.
To je kuhinja. Postrezi si z vsem v hladilniku.
Ti je všeč, kajne? To je moj razgled.
Svetlana! Pridi, draga.
To je moja žena. Iz Rusije je. Naš novi najemnik.
Včeraj sem dala oglas. -In tu je naš novi prijatelj.
Bolj znanec v tem trenutku.
Dolgo časa sem govoril, da je iz vzhodne Evrope,
potem mi je pa rekla, da je Rusija v Aziji.
Ne moreš verjeti, kajne? Stari, ona je Azijka.
Prav... -Kakorkoli, Svetlana, to je...
Kako si rekel, da ti je ime? -Jonathan Robbins.
Me veseli.
Svetlana. Svetlana!
Kaj delaš? -Spoznavam se.
On je gost, ne poni na sejmu.
Sploh nisi zabaven, Dennis.
Jonathan, pijača? -Moj bog, ja.
Bila sem natakarica v Rusiji. Naredila ti bom nekaj posebnega.
Kaj je?
Vem, žal mi je. Zaradi vsega tega z njegovo mačko.
Pet minut. -Prinesel bom svoje malo kladivce.
Ja, stari. Prišla je par tednov nazaj.
Četrta žena. -To mi zveni veliko.
Kje pa. Ponavadi se zadržijo okoli šest mesecev,
nato izginejo s svojo zeleno karto.
Svetlana je drugačna. Mislim, da sem se zaljubil vanjo.
Rada telovadi. Stalno teče. Pazi, da sem tudi jaz v formi.
Si vedel, da je osvojila zlato medaljo za Azijo v atletiki?
Za Rusijo? Ni rekla, da je bila natakarica?
Stari, ona je marsikaj.
Samo toliko, da veš, zelo sva tiha.
Delaj se, kot da naju ni.
Če pa karkoli rabiš, samo potrkaj na vrata najine sobe.
Verjetno ne bom. -Prav.
Vem, da smo se komaj spoznali, toda s fanti bomo pokadili
velikanski džojnt in lebdeli v bazenu kot želve.
Če se nam želiš pridružiti... -Ne, hvala. -Si prepričan? Prav.
Me zasledujete?
Se opravičujem. Vi živite tu? -Ja.
Niste mi delovali kot mati.
Se opravičujem. Napačen izbor besed.
Danes gre vse narobe. -Zanimivo.
Kako vam lahko pomagam? -Dobil sem to pismo in...
Prišel sem spoznat deklico, ki ga je napisala.
Deklico?
Lahko pogledam.
Hudič naj me vzame!
Ruby, kdo je to na vratih? -Zate je.
To ste res vi!
Očitno je prišlo do napake.
To ste res vi. G. Robbins je na mojem pragu.
To je noro. Ruby, imaš ti kaj pri tem?
Prav nič. -G. Robbins, sem vaša največja oboževalka.
Največja oboževalka.
Pismo...
Pisava je otroška.
Po zadnji možganski kapi ne pišem ravno najbolje.
Roke se mi malo tresejo, veste? -Zdaj vsekakor vem.
Navdušen sem, da me gledajo v takem mestu.
Ne stojte na verandi. Vstopite.
Ruby, prinesi človeku pijačo, kavo ali karkoli želi.
Britanci imate radi viski, kajne?
Pijača se zdi v tem trenutku najodgovornejša poteza.
Morali sva ga povabiti v hišo. To je g. Robbins.
Tega ne vemo zagotovo. -Gledam ga vsak dan.
Daj mi krekerje, Ruby. Kje so krekerji?
Kje je tisti moj pladenj? Se spomniš pladnja
z moje rojstnodnevne zabave? -Ja, ja. Tu je.
Čisti viski.
Na zdravje!
"Wild Turkey".
Dober je. -G. Robbins, boste malo ostali in kaj pojedli?
Seveda in prosim vas, kličite me Jonathan.
Izvolite.
To izgleda zelo unikatno. -Ne sramujte se.
Poskusite.
Tu je. Ruby, boš ti? -Ne bi, babi.
Jonathan, še vedno ne morem verjeti, da ste v moji hiši.
Od vseh pisem, ki jih dobite, ste odgovorili na moje.
Dobite jih verjetno tisoče na dan.
Presenečeni bi bili, kaj vse pride po pošti. -Pošti. Všeč mi je.
Ruby, po pošti, ne po e-pošti. -Razumela sem, babi.
Kako dolgo boste v mestu? -Spotoma sem.
Dogovorjen sem že.
Delam na promociji tu v Ameriki in...
Oglasil sem se spotoma, tako da...
Mislil sem, da bi bilo lepo presenetiti tako veliko oboževalko.
Škoda. Bilo bi lepo, če bi ostali na večerji.
Res škoda. Alice, bilo mi je v zadovoljstvo.
Ruby. -Hvala, ker ste prišli. Se lahko slikava?
Seveda. -Ruby, slikaj naju.
Daj. -Dobro. -Z čajno mizico. -Prav, prav.
Nasmešek.
Se lahko malo približate?
Še malo.
Poljubite jo na lice. To bi bilo lepo.
Lepo.
Zbogom. -Pospremila vas bom.
Ste se res oglasili, samo da pozdravite babico? -Sem.
Po navadi imajo drobne stvari največji pomen za moje oboževalce.
Pazite na babico.
Moraš slišati moj dež. Repaj, človek. To je iz srca.
Svetlana, ljubica, čutiš to? To je šele začetek, draga.
Richy! Ljudje, ljudje!
James Bond! To!
Ljudje, stišajte glasbo. To je moj novi prijatelj.
James Bond!
Jonathan. Zdravo. -Prinesli ti bomo nekaj za spiti.
Richy, prinesi mojemu prijatelju pijačo. On je naš gost.
Ne bi. -Ni treba.
Si dobro? -Mislim, da me je malo šokirala tvoja hiša.
To, da si lahko privoščiš nekaj tako lepega
in jo napolniš s to družbo.
Hvala, stari. Cenim to.
Bend je zadnje čase v vzletu. -Dejansko služiš denar?
Kupe! Noro! Ljudje imajo radi to, kar delamo.
Izmislili smo si nov žanr. Mešanica repa in Big Benda.
Štekaš? To imenujemo "big brap".
Štekaš? "Big band rap!"
Moraš paziti, da se tisti, ki bo tipkal, ne bo zmotil.
James Bond! -Draga. -Si lačen?
Naredila sem...
Bila sem zelo znana kuharica v Rusiji.
Počasi, tigrica.
Morali bi ti kaj odigrati. -Res ni potrebe.
Richy!
Richy, pripravi opremo. Nekaj bomo odigrali Jamesu Bondu.
Zadnje čase mi je všeč fagot. Si že slišal za fagot?
Verjetno ne v tem kontekstu.
Ti si najverjetneje najstarejši tip, ki je bil tu.
Hvala, mislim. Ko smo že pri tem,
zakaj daješ hišo v najem? Ni videti, da ti manjka denarja.
Svetlana ima to rada. To je totalno njena fora.
Bila je psihiater v Rusiji. Rada ima ljudi.
Ni bila... -Dennis! -Kaj je, Frank?
Si videl kje mojo majico? Ne najdem je.
Tisto s tigri? Tisto, ki si jo kupil na Baliju?
Frank, oblečeno imaš.
Noro. Hvala, Dennis. -Ni panike, brat.
Pomagaj Richu z opremo. Odigrali bomo nekaj Jamesu.
Jonathanu. -Prav, se opravičujem.
Jutri letim. Moral bi pakirati.
Ne, ne, ne. Deluješ mi pod stresom. Imam idejo.
Znaš držati kamero?
Snemaj me.
"Kladivce" je v hiši!
Si ti res tisti tip iz Jamesa Bonda? -Sem. -Fora.
Boš? -Čokolada. -Ja.
Hvala.
Zelo dobro. Jih ti delaš?
Fantastični so. -Hvala. Polni so ekstazija.
Kaj? -Ne skrbi. Bila sem zdravnica v Rusiji.
Stari. Izvekel si se.
Živijo, kolega.
Pravi norec si. Včeraj si se hotel ubiti.
Nisem. -Sreča, da se nisi. Kako si?
Dobro. -Počasi. Včeraj si spil toliko table, da bi ubile konja.
Nisi. Vedno sem hotel to reči.
Žal mi je, ker je Angelina začinila tvoj kolač.
Dobra je v tem. To je njena fora.
Skoraj si se utopil, tako da...
Koliko je ura?
Mislim, da je četrtek. -Ja, četrtek.
Moj bog, zamudil sem let.
Kje imam telefon?
Upam, da mi ne boš zameril. Pogledal sem, če moram
poklicati tvojo ženo, da ji rečem, da si mrtev,
ampak nisem našel nobenega ljubkovalnega imena. Npr. ljubica.
In rabiš boljše geslo, kot so štiri nule.
Notri sem, preden rečeš keks.
Ločen sem. Bojim se, da bi to rada slišala.
Ta je težka, brat.
Kaj pa ti, Svetlana? Bi bila žalostna, če bi umrl?
Odvisno. Če bi se zgodila okrutna prometna nesreča...
Okultna prometna? -Okrutna. Okultna? To je nočna mora.
Telefon, prosim.
Hvala.
In ja, si ti slaven?
Angelina je prepričana, da te pozna iz serije "Downtown Abbey".
Obožujem "Downtown Abbey".
Verjamem, da sta mi oba veliko pomagala,
vendar rabim minuto, da pridem k sebi.
Želiš, da... Se opravičujem.
Vzemi si čas.
Gledam nazaj. Ej, moj pes je zadaj. Kaj?
Imam nekaj z "brapom..."
Živijo! Samo, da ti povem, da se bom tudi uradno odjavil.
Žal mi je zaradi žura. Nisem ti hotel pokvariti dopust.
Resnici na voljo, prišel sem, ker sem iskal nekaj neumnega.
Ni mi uspelo. -Kaj?
Nedavno, mi je preminil prijatelj. Nisem bil na pogrebu.
Zaradi tega sem začel razmišljati o življenju.
Sranje, brat.
Prišel sem iskat odgovore, nove poglede,
ampak nič od tega. -Nisi bil na prijateljevem pogrebu.
Se bojiš, da na tvojega ne bo prišel nihče? -Na neki način, ja.
V mojih letih človek razmišlja o teh stvareh. O zapuščini.
O tem, kaj bodo ljudje govorili, ko te ne bo.
To je popolni Ebenezer. -Ebenezer?
Ja, Ebenezer Scrooge.
Imel je vizijo, da nihče ni prišel na njegov pogreb.
Bil je bogat, uspešen. Vsem je bilo vseeno.
Ljudje so prišli samo jest.
Nisem pričakoval tako primerne analogije.
Ja, stari. Napisal sem pesem o tem. Poslušaj.
Ebenezer Scrooge, Ebenezer Scrooge,
temu patronu je bil denar tuj.
Svinje so prišle žret na pogreb. Pajek...
Pajek, pajek in podgana, vzeli so mu zavese in ostalo.
Podgane, svinje, pajki. Precej natančna analogija
za dno družbe, o katerem govori roman. -Roman?
Hočeš reči, da nisi gledal "Muppetove Božične zgodbe?"
Ebenez Scrooge, butler iz "Batmana".
Podgana Rizzo, žaba Kermit. Saj veš, svinje in pajki.
Dickens bi bil izredno ponosen.
Tip iz "Batmana" ni hotel dati podganam premoga za ogenj.
Razjeda me, ko pomislim na to.
Veš, kaj je naredil Ebenezer Scrooge.
Odkril je, da je bolje osrečevati druge,
kot biti srečen in sam.
Živel sem na avtopilotu.
Nisem bil pozoren na stvari, kot so...
Zelo slabo vino ali...
Znanstva z ljudmi, ki jih drugače ne bi nikoli spoznal.
Misliš name?
Saj veš, da Muppetki niso napisali "Božične zgodbe"?
Niso! -Ne.
Vsak dan izveš kaj novega.
V hladilniku je še pivo, če želiš.
Seveda.
Zdelo se je tako resnično. Me razumeš?
Ne moreš zanikati, da obstaja povezanost
med tipom, ki igra velikega Dickensa, in podgano Rizzo.
Vse to je resnično neverjetno.
Stari! -Dejstva.
Lahko bi nekaj rekla, mi odgovorila.
Mi dala vedeti, da si prejela sporočilo.
Rečeš, da ti je žal, potem pa dodaš ostalo sranje, ki ni pomembno.
Zakaj si se sploh opravičil? -Nisem hotel. Žal mi je!
Ne bi ga bilo treba tako gledati.
Samo on je opazil, da sedim sama.
Stokrat sem ti rekel, da ga ne glej tako! Moraš me spoštovati!
Vse delam zate! Zakaj mi to delaš?
Kaj hočeš? -Se opravičujem. Notri sem pil
in gospa za pultom me je prosila, naj opomnim Ruby, da je pavze konec.
Polne roke dela ima z zelo navdušeno gospodo,
ki so na šesti, sedmi rundi tekile.
Samo sporočilo prenašam.
Končala bova kasneje.
Kaj počnete? -Prišel sem na pijačo.
Kaj nimate pomembnih obveznosti? -Odpovedane.
Ne tiče se me, ampak... -Res je.
Vseeno hvala.
Koliko časa boste ostali?
Morda ostanem še kak dan. Da spoznam še preostali del mesta.
Zakaj bi to želeli?
Cigareto? -Lahko.
Ruby, verjetno vabilo na večerjo z vašo babico še velja?
Če tega ne naredim zdaj, ne bo več priložnosti.
Boste zaplesali z mano, g. Robbins?
Z veseljem, Alice.
Sem prihajam vsak večer, samo da vpijem ozračje.
Zares je zelo lepo. Čeprav sveže.
Večini se tako mudi, da ne opazijo, da so na nebu zvezde.
Leta nisem upočasnil.
Dozdeva se mi, da nisem spregledal samo zvezd.
Ves čas mislim... Na vse drobnarije.
Na koncu se zlijejo v vse. -Mogoče v celo življenje.
Imate kaj otrok? -Sina.
Najin odnos je občasen.
Ni me klical že celo večnost,
kar kaže na to, da sem strašno slab oče.
Jaz že 25 let nisem govorila s svojo hčerko.
Pustila mi je Ruby in odšla iz mesta z zgubo.
Ni se vrnila. Niti pisma mi ni poslala.
Petindvajset let?
Izneverila sem se svoji hčeri. Vem, da sem se.
Zato se bolj trudim z Ruby.
Molim, da ne bi končala kot njena mati.
Vendar se je temu težko izogniti, če živiš tukaj.
Lahko bi odšla, se izšolala.
Ostala je zaradi mene. Dobrega srca je.
Ampak tu hira.
Alice...
Lagal sem, ko sem rekel, da sem prišel spotoma.
Prišel sem zaradi vašega pisma.
Mislil sem, da ga je napisal otrok.
Če sem odkrit...
Umrl mi je dober prijatelj.
Nisem šel na njegov pogreb.
Sam sebi sem bil preveč pomemben, da bi se mu oglasil
ali odgovoril na glasovna sporočila.
Začel sem razmišljati o svojem življenju, in to me je prestrašilo.
Kaj sem dejansko spremenil v življenju?
Reševal ljudi? Ozdravil raka?
Sem se boril za mir v svetu?
Večina ljudi tega ne zmore.
Skrbel za otroka, zapuščenega na pragu?
Nekaj v vašem pismu se me je dotaknilo.
Napisali ste, da sem vam v navdih.
Zanimalo me je, zakaj Zakaj vas navdihujem?
Jonathan, ljudje so me zapuščali, umirali so.
Vzgojila sem otroka, a nisem imela veliko.
Ampak vi ste se mi vsak dan smehljali z ekrana.
Bili ste kot član družine.
Spremeniš eno življenje, Jonathan.
Če spremeniš samo eno življenje, se je splačalo.
Nikoli ne bom pozabila tega, da ste prišli sem.
Tudi jaz ne.
Moram iti. Poslovil se bom od Ruby.
Vsekakor.
Ruby, želel bi se zahvaliti za nocojšnjo večerjo.
Ste dobro?
Sem.
Padla sem na pult, hotela sem doseči najvišjo polico.
Razumem. Potem vam bom zaželel lahko noč.
Hvala še enkrat.
Hvala.
Zelo ste jo osrečili. Že dolgo ni bila taka.
Veselilo me je.
Lahko noč.
Morali bi najti tega tipa in ga razbiti.
Moji dnevi pretepov po lokalih so daljna preteklost.
Izgledaš zdrav. Koliko si star? 45, 50 let?
70.
Vseeno. To ni v redu. -Kaj bi moral reči?
Če nekdo noče pomoči, ga ne moreš prisiliti.
Iz tebe prihaja modrost 70-letnega guruja.
Od kod ti to? -Resno. Če nekdo noče pomoči,
mu ne morem pomagati. -To si ti rekel.
Nič več ne morem storiti.
Vsaj stara gospa je krasna. Misliš ujeti ta komad?
Kaj si prej kadil? -Boš malo?
Ne, hvala. -Dobro.
Mislim, da bi moral igrati v gledališču. Mislim, da moram.
Zaradi sebe. -Kakšnem gledališču?
Shakespeare z enim igralcem.
McKellen to počne, Pennington, Simon Callow, Roger Rees.
Gledal sam Gielguda, ko je izvajal v živo
Shakespearovih "Sedem človeških obdobij". Zakaj ne jaz? Enkrat?
Moje drugo delo v Chichesterju...
Sir John Gielgud je bil v skupini. Režiser Robin Philips
je bil tako prijazen in objavil, da je tudi novi Gielgud v skupini.
To bi morala biti moja usoda.
Imaš 70 let. Morda kmalu umreš.
Zdi se mi, da s čim takim ni bi smel odlašati.
To ti je moja guru modrost. -Hvala.
Fit sedemdesetletnik. In še zdrav!
Izgledaš, kot da imaš močne kosti.
Prav, prav, Bond.
Če imaš sanje, ne smeš dovoliti, da jih kaj prepreči.
V Indiji sem nekoč gledal človeka,
ki je igral na svoja moda kot na bongo bobne.
Z njima je proizvajal prekrasne zvoke.
To me je navdušilo. To je prava predanost umetnosti.
Mislim, da različno razumeva besedo "umetnost".
Gola moda, stari. Jaz imam vse.
Ta človek pa je imel samo moda.
Bistvo je v temu, Bond, da se ne smeš odpovedati sanjam.
Uporabi to. To ti je navdih.
Še enkrat hvala, Dennis. -Ni za kaj.
Občudujem te, ker si dosegel v življenju tisto, kar si želel.
Hvala. Na zdravje!
Dobro pivo. Boš omako? -Samo izvoli.
Imamo pikantno gorčico, kečap, sriračo, žar omako.
Žar omako. -Zmenjeno, "Casino Royale".
Spencer, upam, da je pomembno.
Ti je bančni račun pomemben? -V tem trenutku ne.
Moral bi ti biti. Klicali so iz mreže.
Gledanost pada. Loteva se jih panika.
Moraš se vrniti čim prej.
Ne bom se vrnil, dokler ne najdem odgovora.
O smislu življenja? Poslušaj me sekundo.
Vsi umirajo. -Moram iti, Spencer.
Bilo je prijetno. -Počakaj, Jonathan...
Sranje.
Upam, da kupujete za koga drugega.
Nisem sinoči omenil, da se rad oblečem v oblekico
in plešem v visokih petah?
Oblekica? Ta beseda ne obstaja.
Obstaja. Veliko moderno oblačilo.
Tisto sinoči...
Ne bi o tem.
Spraševal sem se, če bi mi pokazali mesto?
Prave lokalne zanimivosti.
Ali celo zunaj mesta, če mislite, da je kaj vredno videti.
Kaj imam jaz od tega? -Mojo družbo.
Dobro. Kupite mi tole oblačilo in dogovorjeno.
Pulover.
Kupil vam ga bom.
Ko smo se spoznali za pultom,
niste izgledali kot nekdo, ki se zna zabavati.
Prej kot nekdo, ki mi bo zlomil čeljust.
To sodi k delu.
Tukajšnje stranke raje grabijo za zadnjico in žvižgajo,
sploh ko kaj spijejo. -Morate zgodaj povleči črto.
To jih ne bo ustavilo.
Res ste si našli kulturen gostinski objekt.
Mislite, da želim biti tu? -Niste povedali.
To je delo. -Delo? To lahko razumem.
Poglej to. Knjigarna.
Greva? -Zelo razburljivo.
Če nimate povedati nič lepega, ne recite ničesar.
Glej, no. Torej to mesto le ni povsem brez kulture.
"Škotska drama". -O čem govori?
Je niste prebrali? -Ne. Zakaj bi jo?
Moj bog, kako mladi zapravljate mladost.
"Viharni vrh?" -Ne.
"Tess iz rodovine d'Urbervillov" Thomasa Hardyja?
Odgovor je "ne" na vse, kar boste izbrali.
Vzemite košaro. Dajmo.
Tu jih je še več. Joyce. -Lahko dobim košaro?
Conrad. Lewis. Ja, Lewis.
Tolkien. Chesterton!
Thackeray, Ruskin, Huxley.
Za 50 dolarjev boste dobili celotno klasično izobrazbo.
Prav, piflar. Vem, kaj bova počela kasneje.
Nekaj res elegantnega.
Vsi drugi. Morala bi ga videti v obraz.
Najboljša miza. Naprej v sredini.
Veš, da nisi normalen? -Kakšen sarkastičen kompliment!
Mislim... Takšnih, kot si ti, ni več.
Verjetno jih ni. Jaz sem nekakšna relikvija.
Poln si zgodb, potovanj, doživetij.
Da bi imela zgodbe, potovanja in doživetja,
je treba samo vstati in narediti to.
Ni tako lahko. -Zakaj ni?
Predvsem rabiš denar. -Ne ravno veliko. -Dovolj.
Dobro. Igrajva igro "kaj, če".
Kaj bi počela, če bi imela denar? -Nimam ga.
Zato igrava "kaj, če".
Kaj bi naredila, če bi imela denar? -Koliko?
Ne vem. Dvajset tisoč dolarjev.
To je veliko denarja. -Je. In? Kaj bi storila?
To je neumno. -Ni. Dajmo.
Zanima me.
Šla bi v šolo.
Da ne bi bila natakarica v groznem lokalu.
Morda bi se odselila. V veliko mesto, mogoče.
Kam? -Ne vem. V New York, Los Angeles.
Bi potovala? -Seveda.
Katera šola? -Ne vem. To je brez veze.
Zakaj? -Ker ne bo nič iz tega. -Mogoče bo.
Nič ni narobe s sanjami. Neki čuden mladenič me uči o tem.
Vem, kaj delaš, a me ni treba reševati.
Dobro, ker to ni moj namen.
Dobro.
Zakaj si zares tu? Vem, da je turneja po Ameriki laž.
Ne bom zanikal. Res sem prejel pismo tvoje babice.
In res sem verjel, da ga je napisal otrok.
Celo to pot ste prepotovali zaradi tega otroka?
Ni tako enostavno.
V mojih letih človek želi vedeti določene stvari.
Se me bodo spominjali, ko bom enkrat mrtev?
Bi lahko v življenju naredil kaj bolje? Drugače?
In nimaš nobenih odgovorov?
Kviz vodim.
Ločen sem. Komaj videvam sina in vnuke.
Nisem šel na pogreb dobrega prijatelja.
Kretenske odločitve.
K vragu, Dennis!
Moj sostanovalec. Spremenil mi je zvok klica.
Moral bi se oglasiti.
Brian.
Zdi se mi nepotrebno nositi prevezo zaradi skodelice kave.
Presenečenje. Počakaj.
Stoj tu. Ne premikaj se.
Snemi prevezo.
Kaj praviš?
Kaj misliš?
To je gledališče. -Ja, stari.
Ko si rekel, da želiš igrati, me je prešinila nora ideja,
da bi kupil staro dvorano v mestu, ti pa uprizori, kar želiš.
Vem, da izgleda, kot da tu živi družina rakunov
z veliko otroki, ampak... Najeli bomo čistilce.
Dodali bomo neonske luči. Vse, kar rabiš za Shakespeara.
Še kakšen reflektor, pa bo bolje. -Samo povej.
Ganjen sem, Dennis. Resnično.
Včeraj me je klical moj delodajalec.
Želijo, da se vrnem.
Britanska vlada? -Saj ne misliš, da sem res James Bond?
Kje pa, samo hecam te. -V redu je.
Veš, da ne moreš iti. -Bojim se, da moram.
Zato sem te poklical na kavo. Vendar tega nisem pričakoval.
Kaj je potem bilo vse tisto o smislu življenja?
O tem, da sanjaš o predstavi v takem super prostoru?
Prav imaš.
Žal mi je, Dennis. Razočaral sem te.
Verjetno sem prestar, da bi spreminjal pot,
ko dejansko pride do tega.
Vsaj iskren si.
Žal ne morem sprejeti tvojega velikodušnega darila.
Kaj boš z dvorano? -Ne vem. Mogoče bo slačiklub.
Ja. Tam je že drog. Še eden tu...
Tvoj um me fascinira.
To je potem to.
Užival sem, Bond.
Srečno! -Tudi tebi. Upam, da bo "Čopiček" osvojil svet.
"Kladivce". -Vem.
Imam idejo. Ne premikaj se.
Prav? -Prav? -Ne premikaj se.
To!
Ti tukaj, morda. Vi tu.
Samo vstopite. Dobro, dobro.
Kaj je to? -Publika. Želijo videti nastop.
Če sem iskren, ne vem, če ga res želijo.
Vsem sem dal po 50 dolarjev, da pridejo za 30 minut.
Kakšen nastop? -Odigraš svojega Shakespeara pred publiko.
Imaš gledališče in publiko. Kaj bi še hotel?
Vajo. -Ni treba. Ti to zmoreš. Veš, kaj pravijo.
Zdaj ali nikoli.
Hvala, ker ste prišli za mano.
Čaka nas prava poslastica.
Danes bomo gledali vražjega genija.
Originalna Lisa Monet v razvoju.
Da ne odlašam, prosim za aplavz
neponovljivemu, mitu, legendi,
Jonathanu Robbinsu!
Vse vas poznam in nekaj časa bom podpiral
tista nebrzdana nagnjenja tvojega brezdelja.
Ampak v tem bom oponašal sonce,
ki omogoča nizko oblačnost, da prenaša okužbe
in zaduši njegovo lepoto na svetu.
Toda ko se mu zdi, da bo spet to, kar je,
ker ga hočejo, ga bodo še bolj občudovali.
Ko se prebija skozi nečisto, grdo meglico,
je, kot da ga bo zadavil.
Prišel si me podkupit, da bi se spet družil s tabo? -Ja.
Ne, prišel sem ti povedat, da odhajam. -Prav.
Hočejo me nazaj. Izkazalo se je, da brez mene trpijo.
Pomembna oseba si. -Morda.
Imaš mojo številko. Oglasi se kdaj.
Da vidim, kako ti gre.
Je to glas angela pred mojo hišo? - Zdravo, draga.
Moram nazaj v London. -Bilo je čudovito. Hvala.
Ni za kaj.
Glejta kviz še naprej. -Veš, da bom.
Prav. Grem.
Zbogom, g. Robbins.
Svetlana, bilo mi je v pravo zadovoljstvo.
Pogrešala te bom.
Pazi nanjo. -Bom.
In srečno s fitnes videom, natakarstvom, doktorskim poklicem.
S čimer se že ukvarjaš. -In še naprej bom premikala svet.
Dennis.
Bil je nepričakovan užitek. -Pogrešal te bom, brat.
Ko boš v Londonu, me poišči. -Veš, da.
Ko bom res tam igral Shakespeara,
bosta oba moja posebna gosta?
Prva vrsta! -Dogovorjeno.
Adijo.
Tvoj grob me še vedno na neki način obsoja.
Žal nimam s kom govoriti.
Malo sem igral Shakespera v nekem smešnem mestecu.
"Henrik IV., prvo dejanje".
Norčeval bi se iz mene ali me spravil k pameti.
Imel sem čuden občutek,
da ljudem mogoče ni vseeno zame.
Ne zaradi tistega, kar sem naredil, temveč zaradi mene samega.
Tebi bi bilo vseeno, ali sem postal nekdo.
Tebi ni bilo vseeno, ker ti ni vseeno zame. Enostavno.
Vem, da ti ni bilo najljubše, toda...
Pogrešal te bom, prijatelj.
Prosim?
Počasi, počasi.
Ne, samo poslušaj. Pridem, čim bom lahko. Prav?
Prihajam.
Ruby, lahko kaj storim? -Ne vem.
Nič mi nočejo povedati.
Samo tekajo naokoli in porivajo stvari vanjo.
Nisem vedela, koga naj pokličem.
Vse bo še v redu.
Tisti fant, ki sem ga videl s tabo...
Te je on poškodoval?
Ja.
Veš, da to ni v redu?
Vem.
Zaslužiš si boljšega kot tako barabo.
Vem.
Hvala, ker si prišel.
Prosim? -David, Jonathan je.
Prav si imel, David. Bil sem grozen prijatelj.
Sem v raju, g. Robbins? -Alice, živi ste.
Trenutno še.
Prepotovali ste vso to pot zaradi mene?
Ruby me je poklicala. -Vidim, da vam je mar zanjo.
Morda boste morali paziti nanjo, ko me ne bo.
Vi boste dobro. Grem po zdravnika.
Jonathan, ne bom dobro. Razumete?
A sem pripravljena. Gospod, pripravljena sem.
In vem, kam grem.
Pa vi, Jonathan? Veste kam greste vi?
Ne vem več.
Najbolj pomembno je, da si človek to prizna.
Jonathan, se spomnite, kaj ste mi rekli na dvorišču?
Rekli ste, da ste pozabili na vse tiste drobne stvari v življenju.
Ne glede na to, kaj boste počeli v bodoče, zapomnite si eno.
Osredotočite se na te drobne stvari
in jamčim vam, da boste nekomu spremenili življenje na bolje.
Nekdo ti je nekaj pustil.
"Sprejmi pravo odločitev."
GLEDALIŠČE HENRY O'CONNOR
Dobro je. Bravo, Paul.
Izgleda dobro!
Ruby! Tu si!
Rekel si, naj se odločim, tudi če ne bo nič iz tega.
Zelo me veseli.
Vpisala sem se na nekaj spletnih tečajev.
Razmišljam o šoli za medicinske sestre.
Vendar bi najprej rada potovala.
Morda nekje najdem nov začetek.
Zveni, kot dobra odločitev.
To je torej Anglija? -Ja. Lepo, kajne?
Čudovito.
In gledališče Henry O'Connor? -Da se poklonim velikanu.
Verjetno se mi bodo smejali. Da starec, kot sem jaz, skače sam.
Koga briga?
Kaj pa kviz? -Odpustili so me. Ja.
Raztrgal sem novo pogodbo.
Razhod je obojestranski dogovor
po mnogih letih zvestega službovanja.
Mreža mi je poslala lepo škatlo čokoladnih bombonov. -Žal mi je.
To je najboljše, kar se mi je zgodilo.
Lahko govoriva o denarju? -Če že moraš.
Ni ti bilo treba tega narediti.
Če prijatelj, ki ima, ne more pomagati prijatelju, ki nima,
le kam gre ta svet.
Govoriš kot dr. Seuss.
Končno! Genij, ki si ga prebrala.
Hvala. -Če misliš, da sem jaz pomagal tebi,
si popolnoma zgrešila bistvo.
Večno bom hvaležen tebi in tvoji babici.
Zdaj se pa opravičujem,
ker sem že dolgo zmenjen za kosilo in...
V redu je. Bom poiskala kaj drugega...
Hotel sem te prositi, da bi se nam pridružila.
Z veseljem. -Zelo dobro.
Samo tebe poznam v Angliji. -Dober začetek. Greva? -Greva.
VSE TE DROBNARIJE
Mehurček slave gleda pred samo topovsko čeljustjo
kot nadobudni sodnik, želodec poln debelih petelinov,
čim bolj ostro oko in pravilno brado,
poln zanikrnih primerov in stavkov,
vlogo, ki jo igra.
Ob šesti uri v copatih,
z očali na nosu in torbo zraven.
Shujšala sem na njegovih listih
široka lica, šak šek,
in glas, nekoč moški, in zdaj otroški krik,
pije in žvižga.
In zadnje dejanje,
kot konec te nenavadne viharne zgodbe,
drugo je otroštvo, bistvena je pozaba.
Brez zob, brez vida,
brez okusa, brez vsega.
Bravo!
MEDIATRANSLATIONS