‫חודשים לאחר שארקדיו הוצא להורג,‬
‫קולונל אאורליאנו בואנדיה נשבה‬
‫בדיוק כשעמד לחצות את הגבול המערבי.‬
‫מתוך 21 האנשים שיצאו עימו לקרב,‬ ‫שרד רק אחד,‬
‫קולונל חרינלדו מארקס.‬
‫מה קרה ליד שלך?‬ ‫-שום דבר, זו רק כוויה.‬
‫הבן שלך, אאורליאנו חוסה, הוא ענק!‬
‫אאורליאנו.‬
‫איפה הבן שלנו?‬ ‫-איפה הוא?‬
‫אאורליאנו!‬ ‫-זוזו לאחור!‬
‫לכי הביתה, אימא!‬
‫בקשי מהרשויות שיאפשרו לך לבקר אותי בכלא!‬
‫אאורליאנו!‬
‫יחי קולונל בואנדיה!‬
‫אאורליאנו!‬
‫מספיק עם השטויות האלה!‬
‫אין מה לראות כאן, לעזאזל!‬
‫לכו הביתה, כולכם!‬
‫קולונל אאורליאנו בואנדיה‬ ‫עתיד היה להישפט במקונדו,‬
‫כלקח לעיירה כולה.‬
‫- מאה שנים של בדידות -‬
‫תכניסו אותי, אני צריכה לראות‬ ‫את קולונל אאורליאנו בואנדיה. הוא בני!‬
‫קפטן! אני אומרת לך להכניס אותי!‬ ‫-תכניס אותה!‬
‫באתי לראות את הבן שלי,‬
‫קולונל אאורליאנו בואנדיה.‬
‫גברתי…‬
‫התכוונת ל"מר" בואנדיה?‬
‫מה שתגיד.‬
‫כל עוד אוכל לראות אותו.‬
‫אנחנו מחכים שהממשלה תאשר את גזר דינו.‬
‫איזה גזר דין?‬
‫גזר דין מוות.‬
‫בינתיים, הפקודה היא להשאירו בבידוד.‬
‫אני עדיין איכנס פנימה.‬
‫תוכלו לירות בי, אם זו הפקודה.‬
‫תכניסו אותה.‬
‫לא אמרתי לך שבחרנו בשם רמדיוס‬ ‫לבתו הבכורה של ארקדיו.‬
‫הוא רצה שהיא תיקרא אורסולה, אבל…‬
‫השם הזה מביא עימו רק סבל.‬
‫לא, לא סיפרת לי את זה,‬
‫אבל כבר ידעתי.‬
‫נולדת עם עיניים פקוחות לרווחה…‬
‫הבטת בכל דבר…‬
‫בסקרנות חסרת פחד.‬
‫לא שכחתי.‬
‫גם לא שכחתי את המבט העצוב בעיניך…‬
‫כשחזרתי בלי אחיך…‬
‫אחרי שעזבתי אותך ואת אמרנטה.‬
‫המבט הזה עדיין כואב.‬
‫אני מרגיש שכבר חוויתי את כל זה…‬
‫אבל אני לא מצליח לראות את מותי.‬
‫אני מרגיש שהחזיונות נטשו אותי.‬
‫גם לי יש משהו בשבילך.‬
‫אלה השירים שכתבתי לרמדיוס.‬
‫תבטיחי לי…‬
‫שתשרפי אותם.‬
‫אני לא רוצה שאיש יקרא אותם.‬
‫קדימה, גברתי.‬
‫אל תיפרדי.‬
‫אל תתחנני בפני איש‬ ‫ואל תשפילי את עצמך בגללי.‬
‫זו מלחמה.‬
‫במקום זאת,‬ ‫תעמידי פנים שכבר הוצאתי להורג מזמן.‬
‫מה שלומך הערב, קפטן?‬
‫ערב טוב.‬
‫אדוני,‬
‫אנחנו לא מחפשים אף אחד.‬
‫אני ופקודיי רק רוצים לשתות‬
‫ולבלות.‬
‫אף אחד לא רוצה לשכב עם נידון למוות,‬ ‫קפטן קרניסרו.‬
‫זה מזל רע.‬
‫המורדים הם אלה שיישפטו.‬
‫אולי.‬
‫אבל כולם אומרים‬
‫שהחייל שיוציא להורג‬ ‫את קולונל אאורליאנו בואנדיה,‬
‫וכל שאר החיילים בכיתתו, אחד…‬
‫אחרי השני…‬
‫יירצחו, יהיה מה שיהיה, במוקדם או במאוחר,‬
‫אפילו אם יברחו ויתחבאו בסוף העולם.‬
‫תראו.‬
‫אין לי שום דבר נגד הקולונל.‬
‫למעשה, אני מעריץ את אומץ הלב שלו,‬
‫אבל אם הממשלה נותנת פקודה,‬
‫עלינו לבצע אותה.‬
‫זו חובתנו.‬
‫תתפלל…‬
‫שהפקודה לא תגיע, קפטן.‬
‫סלח לי, קפטן.‬
‫כבר?‬
‫חרינלדו מארקס,‬
‫נידונת לשבע שנים בכלא.‬
‫לך ולי אין מזל כזה.‬
‫נידונת למוות בשל מרידה.‬
‫במברק נכתב‬ ‫שההוצאה להורג צריכה להתבצע מייד.‬
‫אלה חדשות טובות.‬
‫סוף סוף יש לנו טלגרף במקונדו.‬
‫הוא לא חש פחד או נוסטלגיה,‬
‫אלא זעם עמוק על כך שמוות מלאכותי זה‬
‫ימנע ממנו לראות‬ ‫דברים רבים כל כך אותם לא סיים.‬
‫יש לך מילים אחרונות, קולונל בואנדיה?‬
‫כשעמד מול כיתת היורים‬
‫קולונל אאורליאנו בואנדיה‬
‫נזכר באותו ערב רחוק…‬
‫כשלקח אותו אביו לראות קרח.‬
‫הוא ראה את עצמו שוב כילד קטן,‬
‫במכנסיים קצרים, עם עניבה לצווארו.‬
‫והוא חשב על חוסה ארקדיו בואנדיה,‬
‫שבאותו רגע חשב עליו,‬
‫באור השחר הקודר תחת עץ הערמון.‬
‫חיילים.‬
‫היכונו.‬
‫למטרה.‬
‫אל תירו.‬
‫חיילים,‬
‫הניחו את הנשק!‬
‫ההשגחה האלוהית שלחה אותך לכאן.‬
‫שחררו אותו!‬
‫אני לרשותך, קולונל בואנדיה.‬
‫ברוך הבא למהפכה, קרניסרו.‬
‫עכשיו אתה ההשגחה האלוהית.‬
‫מישהו היה צריך להציל אותך.‬
‫אל תמות שוב.‬
‫אני לא אבוא אחריך.‬
‫אף אחד לא ידע על התערבותו‬ ‫שעצרה את ההוצאה להורג.‬
‫קפטן רוקה קרניסרו ואנשיו‬ ‫עזבו יחד עם קולונל אאורליאנו בואנדיה‬
‫כדי להצטרף לצבאו המהפכני‬ ‫של קולונל ויקטוריאנו מדינה.‬
‫שנה לאחר שקולונל אאורליאנו בואנדיה נמלט,‬
‫הבית היה מלא ילדים.‬
‫אורסולה אימצה את סנטה סופיה דה לה פיידד‬
‫ואת בתה הבכורה, רמדיוס…‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫…וזוג תאומים שנולדו חמישה חודשים‬ ‫לאחר שארקדיו נורה.‬
‫הם קיבלו את השמות אאורליאנו השני‬ ‫וחוסה ארקדיו השני.‬
‫"יום שבת".‬
‫"יום שוות".‬
‫נסה שוב.‬ ‫"ש…"‬
‫אמרנטה טיפלה בכולם.‬
‫תקשיב.‬
‫"לאחר שנים של עימותים,‬
‫"הממשלה תיפגש לראשונה‬ ‫עם פוליטיקאים ליברלים‬
‫"כדי לדון בתנאים להפסקת אש אפשרית."‬
‫אתה ידעת, חוסה ארקדיו.‬
‫לא היית זקוק לחזיונות‬ ‫כדי לדעת שהפוליטיקה היא מגפה.‬
‫והשאר?‬
‫בניי נלחמים עם הליברלים, אדוני.‬
‫עם אחיך, קולונל בואנדיה.‬
‫אז מה?‬
‫פשוט…‬
‫אנחנו לבד ולא מצליחים לקצור הכול.‬
‫תן לנו עוד זמן, בבקשה.‬
‫תגידו להם להפסיק לירות‬
‫ולחזור לעבודה.‬
‫זה כואב?‬
‫כן.‬
‫דודה,‬
‫אוכל לישון איתך הלילה?‬
‫אאורליאנו חוסה, אתה צריך להתרגל לישון לבד.‬
‫זאת הפעם האחרונה. אני מבטיח.‬
‫בסדר.‬
‫לאחר שמאסו בחיים בקרב המתים,‬
‫חוסה ארקדיו ורבקה‬ ‫עברו להתגורר בבית שבנה ארקדיו.‬
‫הם הפכו את המקום לביתם‬
‫ואהבו זה את זו מבלי לבקש רשות מאיש.‬
‫שוב, שלוש כפול שלוש?‬
‫שלוש כפול שלוש זה…‬
‫תשע!‬
‫רבקה טענה שלא ידעה דבר.‬
‫קשה היה להאמין לגרסה זו,‬
‫אבל גרסה אמינה יותר לא הייתה בנמצא,‬ ‫ואיש לא יכול היה לחשוב על מניע,‬
‫שהיה גורם לרבקה לרצוח‬ ‫את הגבר שהפך אותה למאושרת.‬
‫הייתה זו, ככל הנראה,‬ ‫התעלומה היחידה שמעולם לא נפתרה במקונדו.‬
‫רבקה סגרה את דלתות ביתה‬ ‫וקברה עצמה בתוכו בעודה בחיים,‬
‫עוטה שריון נוקשה של בוז‬
‫אותו לא הצליח לחדור אף פיתוי גשמי כלשהו.‬
‫קולונל, מחכים לנו.‬
‫הכול בסדר?‬
‫חשבתי על אחי.‬
‫חלמתי עליו בשני הלילות האחרונים‬ ‫ועכשיו הבנתי למה.‬
‫זימנו את מנהיגי האזור‬
‫כדי לתמוך במפלגה הליברלית‬ ‫ביום גורלי למדינתנו!‬
‫הממשלה השמרנית פתחה את הדלת למשא ומתן,‬
‫ועלינו להיענות לקריאתם.‬
‫אנחנו צריכים לירות בהם!‬
‫בדיוק!‬ ‫-נמשיך להילחם!‬
‫רבותיי!‬
‫עליכם להבין‬ ‫שישנה רק דרך אחת לסיים את המלחמה.‬
‫יש להגיע להסכמים.‬ ‫-אילו הסכמים?‬
‫לכל ההסכמים הדרושים.‬ ‫ההסכם הראשון נוגע להגעה לעיר הבירה…‬
‫לדוגמה, בתור התחלה,‬
‫ייצוג לליברלים בקונגרס הרפובליקה‬
‫ובתפקידים ממשלתיים אחרים.‬
‫זה מה שאתם רוצים!‬
‫עתיד קולומביה מונח על הכף, רבותיי.‬
‫כדי לנהל משא ומתן כזה,‬ ‫עלינו להפסיק להילחם.‬
‫לא נפסיק להילחם, לעזאזל!‬
‫זה לא הסוף!‬
‫מה שמונח על הכף…‬
‫הוא כבוד אנשינו‬
‫ועליו לא ננהל משא ומתן.‬
‫אם תחתום על שביתת נשק,‬
‫נוכל גם לדבר על ייצוג אזורי‬
‫בשבילך.‬
‫קולונל.‬
‫כאן, קולונל.‬
‫אנחנו נחתום‬
‫כשיהיה לכם משהו יותר טוב להציע לקהל.‬
‫בינתיים, נמשיך להילחם על זכויותינו.‬
‫בדיוק.‬
‫בעוון תמיכה במרד הליברלים…‬
‫זוזי, גברתי.‬
‫…הממשלה הלאומית גוזרת עליכם גזר דין מוות!‬
‫היכונו!‬
‫למטרה!‬
‫תחי המפלגה הליברלית!‬
‫כך נוצרה האגדה‬ ‫אודות קולונל אאורליאנו בואנדיה.‬
‫יחי קולונל בואנדיה!‬
‫- עיריית אויקאן -‬
‫בשנים שחלפו,‬ ‫הקולונל הצליח לחמש מעל לאלף גברים‬
‫והכריז על מלחמת חורמה בממשלה.‬
‫תחי המהפכה.‬
‫קולונל.‬
‫כך מודים לנו על ההקרבה שלנו בשדה הקרב.‬
‫- מבוקש: אאורליאנו בואנדיה‬ ‫חי או מת! -‬
‫אם הליברלים ייכנעו לבני הזונות השמרנים…‬
‫אז נרדוף גם אותם.‬
‫סליחה, קולונל.‬ ‫-תיכנס.‬
‫אתה רוצה להרוג אותי, בן זונה?‬
‫מלחמה נוספת החלה באותו מקום ממש.‬
‫הנה אתה.‬
‫אנשיו של קולונל אאורליאנו בואנדיה‬ ‫הכריזו עליו כראש הכוחות המהפכניים בקריביים‬
‫בדרגת גנרל.‬
‫הוא הסכים למלא את התפקיד,‬ ‫אך התנגד לקידום והתחייב שלא לקבלו לעולם,‬
‫כל עוד השמרנים אחזו בשלטון.‬
‫קולונל.‬
‫קולונל אאורליאנו בואנדיה.‬
‫גנרל חוסה ראקל מונקדה.‬
‫כל הפוליטיקאים הם אותו חרא, מונקדה.‬
‫ההבדל היחיד הוא‬ ‫שהליברלים הולכים למיסה בשעה חמש‬
‫והשמרנים עורכים מיסה בשמונה.‬
‫זה נכון.‬
‫לכן המלחמה הזאת לא הגיונית.‬
‫שאר המנהיגים הליברלים‬ ‫נושאים ונותנים עם הממשלה.‬
‫והם יחתמו, אאורליאנו.‬
‫כולם עייפים.‬
‫עברו למעלה מעשר שנים.‬
‫נילחם עוד עשר שנים, כמה זמן שיידרש,‬
‫עד שהעם יחליט על גורלו בעצמו.‬
‫נמאס לנו מהמצב בו הם מחליטים בשבילנו.‬
‫שנינו יודעים שאתה נלחם‬
‫כדי להצדיק את פעולותיך‬ ‫מול פעולות המפלגה שלך.‬
‫גם זה נכון.‬
‫אני לא מכחיש זאת.‬
‫המנהיגים הליברלים‬ ‫צריכים להכיר בנו שוב כצבא לגיטימי.‬
‫אנחנו לא חבורת פורעי חוק.‬
‫אז תפסיק לתקוף אזרחים תמימים, אאורליאנו.‬
‫אתה מתחיל לצבור כמה אויבים.‬
‫למה באת לכאן, מונקדה?‬
‫שלחו אותך כדי לשחד אותי או כדי לאיים עליי?‬
‫אף אחד לא שלח אותי לעשות כלום.‬
‫באתי להיפרד, בגלל שאני עוזב את החזית.‬
‫מוניתי לסמכות האזרחית והצבאית במקונדו.‬
‫אני אטפל באנשיך.‬
‫אני מבטיח.‬
‫אתה אחד מהאנשים ההגונים שהכרתי, חוסה ראקל.‬
‫אבל למרות זאת…‬
‫אתה עדיין שמרן.‬
‫ארוחת הבוקר מוכנה!‬
‫אאורליאנו השני, חוסה ארקדיו השני!‬
‫התאומים היו כל כך דומים וכל כך שובבים‬
‫עד שאפילו אימם או סבתם לא הבדילו ביניהם.‬
‫בוקר טוב, סבתא.‬ ‫-בוקר טוב, סבתא.‬
‫בוקר טוב. שב שם, אאורליאנו השני.‬
‫אאורליאנו חוסה.‬
‫אאורליאנו חוסה!‬
‫אאורליאנו חוסה,‬ ‫שהיה גבוה כמו אביו, כבר הפך לגבר.‬
‫כן, סבתא?‬
‫תביא את רמדיוס ואת דודה אמרנטה.‬
‫ארוחת הבוקר תתקרר.‬
‫אאורליאנו חוסה חש ברעד משונה‬
‫למראה השדיים הנפלאים ופטמותיהם החומות.‬
‫הוא המשיך לבחון אותה‬
‫וגילה את מסתרי גופה האינטימיים,‬ ‫סנטימטר אחר סנטימטר.‬
‫הוא חש בעקצוץ בעורו בזמן שהרהר.‬
‫ערב טוב.‬
‫גברת אורסולה איגוארן דה בואנדיה?‬
‫כן.‬ ‫-הרשי לי להציג את עצמי.‬
‫שמי גנרל חוסה ראקל מונקדה. לשירותך.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫מוניתי כסמכות האזרחית והצבאית במקונדו,‬
‫ויהיה זה כבוד גדול עבורי,‬
‫אם תסכימי לערוך לי סיור בעיירתך.‬
‫החיילים גרמו נזק רב במקונדו, גנרל.‬
‫גם האדומים וגם הכחולים.‬
‫אני יודע.‬
‫משימתי היא לטפל בעיר הזאת,‬ ‫מבלי להתייחס לצבעים.‬
‫כך הבטחתי לקולונל בואנדיה.‬
‫דיברת עם הבן שלי?‬
‫כן.‬
‫פגשתי אותו לפני שהגעתי לכאן.‬
‫הוא נשבה?‬
‫לא, הוא עם חייליו, ומוביל את צבא המורדים.‬
‫אנחנו אויבים.‬
‫עם קשר קרוב.‬
‫אבל יש לנו אויב משותף חזק עוד יותר…‬
‫חוסר הצדק.‬
‫לחוסר הצדק פנים רבות‬ ‫בהתאם לאינטרסים, גנרל.‬
‫למילים אין משמעות כיום,‬
‫כפי שהיה בזמן מגפת נדודי השינה.‬
‫גברת אורסולה,‬
‫אני מכבד את בנך,‬
‫ואתייחס למקונדו באותה הדרת כבוד.‬
‫אני מבטיח לך.‬
‫אני מקווה, גנרל.‬
‫מקונדו לא תוכל לספק לך‬ ‫מתים נוספים למלחמה הזאת.‬
‫שיהיה לך ערב טוב.‬
‫הבהלת אותי.‬ ‫-סליחה.‬
‫אמרנטה?‬
‫הנרות.‬
‫אני באה. אביא לך אותם.‬
‫תירגעי. היא לא שמה לב.‬
‫היום זה לא קרה.‬
‫אבל אם נמשיך ככה, היא תגלה.‬
‫אימא, הנה הם.‬
‫לעומת הקולונל אאורליאנו בואנדיה‬ ‫אשר התגנב בנפתולי ההפיכה המוחלטת,‬
‫הגנרל מונקדה החליף את החיילים‬ ‫בשוטרים בלתי חמושים‬
‫ויצר אווירת ביטחון‬
‫שגרמה לתושבים לחשוב‬ ‫שהמלחמה הפכה לסיוט מגוחך מהעבר.‬
‫אף דגל אינו חשוב יותר מכבוד האדם.‬
‫לכן כל תושבי מקונדו יהיו שווי זכויות.‬
‫יהיו להם הזדמנויות שוות.‬
‫זה מה שמייסדי העיירה רצו תמיד.‬
‫והצעד הראשון בדרך ליצירת מציאות כזו‬
‫היא הבטחת החינוך הציבורי לכול.‬
‫לכן, החל מהיום,‬
‫מקום זה ישמש שוב לייעודו המקורי.‬
‫עליי להתוודות שלא חשבתי שתעמוד במילתך‬
‫או שאחיה לראות את מקונדו‬ ‫כפי שהייתה בתקופתו של חוסה ארקדיו.‬
‫מה היה מצב הדברים אז, גברתי?‬
‫לא היו יריבויות‬
‫או חיילים.‬
‫לא ידענו פחד‬
‫והתושבים צבעו את בתיהם בכל צבע בו בחרו.‬
‫ובכן, אני שמח לשמוע שחזרנו לתלם.‬
‫כן.‬
‫שמעת משהו מאאורליאנו?‬
‫לא.‬
‫אני רק מקווה שהוא שוקל להניח את נשקו.‬
‫גברים מתרגלים למלחמה.‬
‫ואז הם לא מצליחים לצאת ממנה.‬
‫אני הדודה שלך.‬
‫אנחנו עושים דבר נורא.‬
‫לא נכון. זה יפהפה.‬
‫צא החוצה.‬
‫אתה לא מבין מה אנחנו עושים?‬
‫זה חטא.‬
‫עזוב אותי, בבקשה.‬
‫זה מה שאת באמת רוצה?‬
‫אם תגידי לי ללכת שוב,‬ ‫אני נשבע שאעשה את זה.‬
‫אני רוצה שתלך, כמה שיותר רחוק.‬
‫אם כך, הלוואי שאיהרג בשוחות.‬
‫זה עדיף מהקרירות שלך.‬
‫איפה סבא שלך?‬
‫הוא שם.‬
‫הוא התנהג ככה כל הבוקר.‬
‫קיבלנו מכתב.‬
‫הוא מאאורליאנו.‬
‫הוא שוב חווה חזיונות.‬
‫מים הם מקורנו.‬
‫- אורסולה, אימא,‬ ‫טפלו היטב באבא -‬
‫- בגלל שהוא עומד למות.‬ ‫אאורליאנו ב' -‬
‫על אף כוחו שלא תש עדיין,‬
‫חוסה ארקדיו בואנדיה לא הצליח להתנגד.‬
‫אותו איש זקן ועצום, שהשמש והגשם הלמו בו,‬
‫היה אדיש לכול.‬
‫עוד תראי שגם גורלותיהם‬
‫יהיו כרוכים זה בזה.‬
‫נסה לישון.‬
‫היום יום יפהפה.‬
‫קריר.‬
‫רגע, אהובתי!‬
‫אני עדיין לא ישנוני.‬
‫חוסה ארקדיו בואנדיה התנחם‬ ‫בחלום על חדרים אין-סופיים.‬
‫הוא חלם שהוא יוצא מהמיטה,‬
‫פותח את הדלת‬
‫ונכנס לחדר אחר.‬
‫ילד שלי.‬
‫מלקיאדס.‬
‫ידידי הוותיק.‬
‫ואז הוא נכנס לעוד חדר,‬
‫שדמה לגלריית מראות,‬
‫עד שמצא את אחד מצאצאיו בחדר אחר,‬
‫את אאורליאנו בבילוניה,‬
‫אשר קרא, שנים רבות אחר כך,‬
‫בכתביו של מלקיאדס,‬
‫את אותו הרגע שהוא עצמו חי.‬
‫פרודנסיו.‬
‫לאורך הלילה, על העיירה ירד גשם קל‬ ‫של פרחים צהובים זעירים, בסערה שקטה.‬
‫הם כיסו את הגגות וחסמו את הכניסות.‬
‫כל כך הרבה פרחים נפלו‬ ‫עד שהיה צורך לנקות את הרחובות באתים‬
‫כדי שמסע הלוויה יוכל לצאת לדרכו.‬
‫שנים לאחר מותו של אביו,‬
‫בראשון באוקטובר,‬
‫קולונל אאורליאנו בואנדיה‬
‫חזר למקונדו עם אלף חיילים חמושים היטב,‬
‫ועל המשמר נפקד להתנגד עד הסוף.‬
‫גבירותיי ורבותיי! חזרו לבתיכם!‬
‫הגנו על עצמכם! הם כבר כאן. תתעוררו!‬
‫קדימה! לחזית! הביאו את התותח לחזית!‬
‫יפה מאוד!‬
‫חוסה ראקל!‬
‫חוסה ראקל, מה קורה פה?‬
‫אאורליאנו.‬
‫הוא וצבאו הגיעו עם שחר.‬
‫מה אתה מתכוון לעשות?‬
‫אם הם יתקפו אותנו,‬
‫נשיב מלחמה.‬
‫הביאו את מכונת הירייה לכאן! גם היא לחזית!‬
‫הכול מוכן?‬ ‫-אני לא יודעת מי מכם טיפש יותר!‬
‫- בית ספר ציבורי -‬
‫אורסולה הרגישה שבנה הוא אדם זר.‬
‫פניו עטו קשיחות מתכתית,‬
‫והוא הפגין את הסימנים הראשונים‬ ‫של התנגדות לנוסטלגיה.‬
‫אאורליאנו.‬
‫אימא.‬
‫אתה תתקוף את מקונדו?‬
‫זה מגוחך.‬
‫אין דרך אחרת.‬
‫עלינו להפיל את הממשלה.‬
‫אאורליאנו, אלוהים אדירים…‬
‫כבר זמן רב לא חווינו תקופה שקטה כזו.‬
‫אף אחד לא דיבר על מפלגות בעיירה.‬
‫אל תעשה את זה, בני.‬
‫אתן למקונדו את האפשרות להיכנע.‬
‫זה די והותר.‬
‫אתה מנהיג פורעי החוק האלה,‬
‫ותוכל לבחור שלא לערב את מקונדו שוב במלחמה!‬
‫את יודעת כמה שנים חיכיתי לרגע הזה,‬
‫בו אוכל לרתום שוב את מקונדו למען מטרתנו?‬
‫לא.‬
‫אבל אני יודעת דבר אחד,‬
‫זה הזמן בו תוכל לעשות את הדבר הנכון.‬
‫- הנשק יביא ניצחון -‬
‫…הלכו לעולמם.‬
‫אלוהים, הבן, גואל העולם,‬
‫רחם על נשמות מאמיניך שהלכו לעולמם.‬
‫- חוסה ארקדיו בואנדיה‬ ‫11/4/1832 - 23/11/1902 -‬
‫אלוהים, הבן, גואל העולם,‬ ‫רחם על נשמות מאמיניך שהלכו לעולמם.‬
‫המחזיק במפתח למוות ולשאול,‬
‫אנו מתחננים בפניך…‬
‫גואל העולם,‬
‫רחם על נשמות מאמיניך שהלכו לעולמם.‬
‫השילוש הקדוש, אלוהים אחד,‬
‫אלוהים, אבינו שבשמיים,‬
‫רחם על נשמות מאמיניך שהלכו לעולמם.‬
‫אתה, המחזיק במפתח למוות ולשאול,‬
‫אנו מתחננים בפניך.‬
‫לא נמלטנו מזה, חוסה ארקדיו בואנדיה.‬
‫בסופו של דבר, יצרנו מפלצת.‬
‫התקיפו!‬
‫- מבוסס על ספרו של גבריאל גרסיה מארקס -‬