SOMMA, 1917
Kapitáne.
Díky, kapitáne.
Kapitáne...
Vydržte!
Vydržte.
Dobře, přineste ho. Pospěšte si.
Dobrá. Dejte ho sem.
Narovnejte ho!
Raz, dva, tři, teď.
Dobrý den, jsem doktor Comins, budu se o vás starat.
Takže, máme tu tři střely do břicha...
...pět pro svatbu, šest pro porod...
- Co říká? - Zní to jako říkanka.
Musím je vyndat. Podržte ho.
Jdeme na to.
Jedna... Jdu na druhou.
Vydržte!
- Pět na svatbu... - Dva...
Je roztříštěná, musím ještě jednou.
- Poslední. - Pět na svatbu...
Počkat, je tu ještě něco jiného.
Dobře, tady to je.
Dobře.
- To není německá kulka... - Osm za stříbro.
- Jak mu je? - Ne moc dobře, madam.
Charlotte!
- Mám tvou knihu! - Ta je moje, vrať mi ji!
- Vrať ji! - Nech toho!
PŘED 35 LETY
Charlotte, prosím!
Musíš svou sestru přestat škádlit.
Je to vynikající. Děkuji.
Anais! Mohla bys připravit horkou vodu?
- Ráda bych se vykoupala. - Ano.
Znovu připravte stříbro.
Určitě?
Blíží se bouře.
Musíme být připraveni.
Chránili jsme ji po celé generace
a ona chránila ty naše.
- Jsou to dospělí. - Jdem je poslouchat.
Víme, kde jsou?
Táboří mezi Woodfieldem a Jelení skálou.
Tvrdí, že půda patří jim.
Ví někdo, zda je to pravda?
Zdá se, že je to pravdivé tvrzení, které vzniklo před 80 lety,
ale není zaznamenáno nic, co lze změnit v náš prospěch.
Zkoušel s nimi někdo vyjednávat?
Jsou to Romové, Seamusi.
Kladou nárok na značný podíl našich společných pozemků.
Nabídli jsme jim, aby odešli.
Nabídka byla vysoká.
Chtějí tu půdu.
To nelze připustit.
Všichni v této místnosti máme co ztratit,
takže to, co navrhuji, zůstane v této místnosti.
Charlotte a Edwarde, jděte! Běžte!
Nabízené peníze se použijí k najmutí žoldáků,
kteří je z pozemků odstraní.
Dle mých zkušeností
hrozba hole obvykle stačí.
Tyto dva jsem přistihl při útěku.
Měla je ona. Mrcha mě s nimi chtěla kousnout...
- A kousla? - Ne...
Myslíš, že můžeš přijít do mé země se svými kouzly a magií,
a vzít pozemek, který chceš?
Tahle země je naše.
Udělej z něj příklad. Varování.
Takoví jako on tu nejsou vítáni.
- Ujisti se, že to pohřbí s ní. - Jsi si jistý?
To stříbro stojí pěkný peníz.
Nemá žádnou cenu, jen smrt.
Otrávíme ti spánek,
dokud nepřivoláš temno.
Pak poznáš, co je to smrt.
Ať mi zmizí z očí!
Jdeme!
Dejte ho tam.
Jo. Dáme ti pěkný kabát.
Tady, obleč si ho!
A je to.
Tady. Nechceme, aby ti byla zima, že ne?
Chvíli se tu zdržíš.
To váš naučí
nepouštět si tu cikánskou hubu na mého kapitána.
Nandáme ti to.
- No tak! Budeš držet hubu! - Ne!
Velmi pěkné. Teď je načase jít spát.
Rád bych se ubytoval.
Musíte se zapsat sem.
Napište, odkud a kam jdete
a co děláte. Pravidla města.
Nějaké zprávy o Romech v této oblasti?
Jak jsem řekl, zde uveďte, co děláte.
Mimo to, jídlo a pivo jsou již v ceně.
PATOLOG
Jistě.
Posaďte se, přinesu vám jídlo.
To dlouho netrvalo. Co mě prozradilo?
Kromě toho, že ses ptal na Romy,
a v návštěvní knize uvedl, že jsi patolog,
tak skoro nic.
Nemá dobrý konstábl jinou práci?
Už poručík.
Stoupáš po žebříčku povýšení? Jsem ohromen.
Slyšel jsem, co se stalo v Gevaudanu. Je mi to líto.
Jak se daří?
Jak dlouho se zdržíš?
Hodil by se nám tu dobrý patolog. Poslední chytil choleru.
Jestli musíš hlídat jen choleru,
pak netřeba patologa, nebo ano?
Edwarde?
Edwarde! Pojď dovnitř!
Co se stalo?
...čtyři pro chlapce, pět pro svatbu,
šest narození, sedm prokletí...
pohřbené v zemi,
osm za stříbro, devět zlato,
deset za vlka a nezemřeš starý.
Timmy, jsi na řadě!
Jeden za smutek, dva radost,
tři pro dívku, čtyři chlapce,
pět na svatbu, šest na porod,
sedm za prokletí pohřbené v zemi.
- Viděl jsem to. - Co jsi viděl?
Musíte slíbit, že to nikomu neřeknete.
Tvůj otec by nás vyhnal
z osady, kdyby to věděl.
- Přísahám. - Všichni.
Neměli bychom tu být, je to zakázané.
Zakazují to od té noci, kdy toto pole hořelo.
Kolik z vás
snilo o tom strašákovi a stříbrných zubech?
Vykopeme ten poklad.
Bojíš se.
- Nebojím! - Bojíš.
- Strašpytel. - Nech ho!
Vykopeš ho?
Proč ho nevykopeš ty?
- Dobře... udělám to! - Ne! Timmy, ne!
Timmy...
Timmy, ne!
Nedotýkej se toho!
Utíkej! Charlotte, utíkej!
Charlotte? Charlotte, co se děje?
Co je? Co se stalo?
Přiveďte doktora!
Co se mu stalo?
Jsi v pořádku? Dýchej.
Je tu velká tma.
Ano, ze světla ho bolely oči.
Dobrá.
Podíváme se na to. Můžeme?
Edwarda pokousalo nějaké divoké zvíře.
Rána se zdá být infikovaná a má horečku.
Ošetřil jsem mu ránu a dal mu něco na uklidnění.
Za den ho přijdu zkontrolovat.
- Děkuji vám. - Tudy.
Děkuji, doktore.
Edwarde?
Eddie?
Edward!
- Něco mu je! - Zůstaň tady!
Edwarde!
Molière!
Jdeš se pochlubit dalším povýšením?
Je tu zámek, půl dne jízdy odsud.
Poslali pro mě, protože se jim ztratil syn.
A jak to souvisí se mnou?
Nedávno tam byl problém s Romy.
Může to souviset s tím, co hledáš.
Timmy?
Co se stalo Edwardovi na poli?
Nepamatuješ si?
Pamatuji si stříbrné zuby a pak noční můru a...
pak jsem se probudil.
Těmi zuby jsi kousl Edwarda.
Řekli jste o tom někomu?
Ne.
Měli jsme přísahu.
Jidáš se zeptal,
co mi můžeš dát...
pokud ti ho přivedu?
A oni mu to spočítali...
30 stříbrných...
mincí.“
Je to Jidášovo stříbro.
Vezmi si tohle.
Kde je to stříbro?
Je tady.
Na svaté půdě.
V tom snu byly plameny.
Všichni zaplatíme za hříchy našich předků.
Všichni zemřeme!
Charlotte? Co chtěl Timmy?
Pojď.
Edwarde!
Dobrý den.
Prosím, následujte mě.
Pan Laurent bude hned u vás.
Pánové. Seamus Laurent.
Poručík Alfred Molière, tohle je patolog.
John McBride.
Máme pro vás pokoje, kdybyste tu zůstali.
Pane Laurente, poslal jste pro nás
kvůli náhlému zmizení vašeho syna.
Ano.
Ale od té doby se věci dost zhoršily.
22 EZIKIEL
Příčina smrti je nejspíš útok divokého zvířete.
Zvířete?
Velikost a tvar kousnutí bude shodný s vlčím.
Kdo je to?
- Adamův kluk. - Váš syn je stále nezvěstný?
- Ano. - No...
toť vše. Vrátím se na oddělení a podám hlášení.
To je vše?
Máme tu útok zvířete. Váš kluk se ztratil.
Nechci být necitlivý,
ale země je uprostřed pandemie cholery.
Umírají tisíce lidí.
Mnoho měst se uzavírá.
Dopad na obchodní cesty.
Omlouvám se, víc udělat nemohu.
Já bych tu rád pár dní pobyl.
Pokud se kluk objeví, dejte vědět.
Znal jste ho?
Mé děti Edward a Charlotte
si často hrají s dětmi z osady.
Co si pamatujete ze dne, kdy se Edward ztratil?
Byli v lese s Adamovým chlapcem.
Něco se stalo a Edward byl zraněn.
Než jsme ho dostali domů,
měl hroznou horečku.
Edwarda v lese něco napadlo.
Zvíře?
On...
Měl kousance na...
Ano, také pocházely od zvířete.
A Charlotte byla v šoku, nedokázala nic říct.
Později jsem za ním šel,
ale jeho postel byla prázdná a nikde nebyl.
Od té doby ho hledáme.
Později
bylo nalezeno tělo Adamova kluka.
Pane McBride, rodiny v osadě se bojí.
Pracují pro mě,
žijí tu a já za ně zodpovídám.
Chtějí, abych to vyřešil.
Mohu vám představit svou ženu, Isabelle?
- To je pan John McBride. - Rád vás poznávám.
Je mi moc líto, že se Edward ztratil.
- Je možné, že prostě utekl? - Ne.
To by se Edwardovi nepodobalo. Je velmi šťastné dítě.
Hledali jsme ho všude.
- A stále hledáme. - Pomozte nám ho, prosím, najít.
- Ano. Smím vidět jeho pokoj? - Samozřejmě.
Vyprali jsme prostěradla.
Edwardovi bylo...
bylo mu zle...
Smím vidět zbytek domu?
Jistě.
Když jsem přišel dolů, byly tyto dveře dokořán.
Musíme zabednit okna v přízemí.
- Proč? - Jen preventivní opatření.
Anais!
Charlotte.
Johne!
Zemřeme?
Samozřejmě, že ne.
Tyto řeči nepatří ke stolu.
Pan McBride nám ho pomůže najít.
Můžeme mu pomoci...
tím, že si zachováme sílu.
Teď jezte, prosím.
McBride?
Přineste pušku.
Které zvíře se dobývá do domů?
Budu od vás něco potřebovat.
Co se tu děje?
Záleží na loveckém revíru.
Budete ho lovit?
Ano.
Shromáždím starší a oznámím to.
Každá půda v této oblasti je naše.
Ať cestují s ozbrojenou hlídkou.
Pánové, všichni víte o nešťastných okolnostech,
kvůli kterým tu dnes jsme.
Zabití místního dítěte a zmizení mého vlastního syna Edwarda.
Pan McBride se laskavě nabídl,
že to zabijácké zvíře pomůže ulovit.
Jste si jistí, že jde o zvíře, a ne o nějakého šílence?
Po prohlídce těla jsem usoudil, že příčina smrti
odpovídá pokousání zvířetem.
O jakém zvířeti se tu bavíme?
O vlku.
Jste patolog?
- Ano. - Co to přesně znamená?
Tělo mluví i po smrti. Já mu naslouchám.
Není to práce pro lovce?
Jistě jste četli o bestii z Gevaudanu.
Možná slyšeli příběhy.
Umístili mě tam během potíží s armádou.
Myslíte, že se to děje i tady?
Mohlo by to tak být.
Není to tedy práce pro armádu?
Bohužel, armáda může a bude nasazena jen,
pokud se potvrdí, že se zde děje to, co v Gevaudanu.
Navrhujete, abychom zůstali uvnitř domu a zabednili okna?
Velmi to doporučuji.
Nikdo by tu neměl být, dokud toho šílence nechytí.
Nemá cenu si teď stěžovat.
Zvládneme to, dostaneme se domů. Dobře?
Jakobe, ty jdi tam,
my tudy a potkáme se uprostřed.
Mějte oči na stopkách.
Dobrá?
Calume?
Calume!
Jakobe?
Jakobe!
Utíkej!
Pomoc! Pomozte někdo!
Pomoc!
Tohle jsme našli.
Anne Marie, Calum a Jakob pracovali na poli.
Přišla do osady a vyhlásila poplach.
Vrátili jsme se a...
nebyli tu ani jeden.
- Viděla ta dívka, co je napadlo? - No...
Je v šoku.
- Říkala nesmysly. - Co říkala?
Říkala, že prý drak.
Je na tom zle, ztratila hodně krve.
Kouslo ji to?
Kde je?
Byla tady...
Všichni musí pryč.
Tady je už neochráníme,
není tu bezpečno.
Kam půjdou?
Do kostela. Zabarikádujte dveře.
Jídlo a vodu vám přinesou, ale pouze ozbrojená hlídka.
Musíme omezit toto vystavení se.
Vystavení se čemu?
Seamusi! Ty a tvůj lid jste loveni.
Potřebuju vodu!
Omlouvám se.
Nemůžu spát.
Já také ne.
Drink?
Ano.
Kdo je Edith?
Má žena.
Máte děti?
Zdá se to být už dávno.
Už s vámi nejsou?
Byli jsme umístěni do Gevaudanu.
Trýznil je vlk.
Dva lidé zemřeli během prvního týdne.
Šest ten následující.
Tehdy byla povolána armáda.
Hovořilo se o tom, že vlk je prokletí,
a že lidi pojídá celé.
Poprvé jsem ho viděl
pokrytého čerstvou krví...
kousek od naší vesnice.
Než jsem se tam vrátil, bylo už pozdě.
Třináct lidí bylo tou šelmou zabito.
Moje žena a dcera s nimi.
To mě moc mrzí...
Chytili někdy toho vlka?
Krátce poté
přišla do Gevaudanu skupina potulných Romů.
Říkali, že prokletí se pomstilo
a mělo být obsaženo v Romském stříbře.
Pak jeli na severozápad a v Limousinu se vypařili.
Romové měli nárok na pozemek mého manžela.
- Můj manžel a starší... - To stačí!
To stačí.
O kletbách už nemluvme.
Všichni jsou v kostele, nemám lidi na práci.
Přijel jste přece pomoci.
Chci tuto stvůru nebo vlka chytit a zabít.
Zítra nastražím pasti.
Co to proboha je?
Musím vás varovat.
Bude to složité.
- Anne Marie! - Nedotýkat!
Je mrtvá. Nikdy se nevrátí stejná.
Nic lepšího pro ni udělat nelze.
- Znám ji od dětství... - Saule!
Saule!
- Saule! - Saule!
- Anne Marie, ne! - Saule!
Saule, zastřel ji! Hned!
To je osud, který postihl mého syna?
Isabelle se o tom nesmí dozvědět. Prosím.
O čem dalším ještě neví?
Sníte často, Seamusi?
Gevaudanská země byla prokletá.
Všem se jim zdál stejný sen.
Kdo je to?
- Co? - Žena pohřbená na poli.
Žena? O ničem nevím.
Proklela tu zemi.
- To je absurdní! - Bylo tohle absurdní?
Ty sny? To zvíře?
To prokletí začalo Edwardem.
Edward? S ním to nemá nic společného.
- Bude zabíjet dál... - Ne. Edward je nevinný...
Kdokoliv útok přežije, změní se,
- dokud se kletba nepomstí. - Pomstí?
Já se chci pomstít za to, co ta věc udělala mé rodině!
Musím to skončit.
Sám to ulovím a jednou provždy ukončím.
Teď to spalte!
Cokoli to je.
Vezmi lampu.
Neopouštěj nás, Nano.
Isabelle...
Kdo je žena pohřbená na poli?
Je to jediná trofej, která je v šuplíku
a nevisí vystavená na zdi.
Musíme zjistit, co to je.
Snili jsme o stříbře, které to tu proklelo.
Na Timmyho těle jsem našel stránku z bible.
O tom stříbře něco věděl,
protože tam byla podtržená pasáž.
Jako se taví stříbro v peci,
tak se v jejím středu rozplyneš:
a poznáš, že já, Hospodin, na vás vylil svůj hněv.
Ezekiel...“
22:22.
Charlotte...
Můžeš nám něco říct?
Cokoliv?
A Jidáš se zeptal,
co mi můžeš dát pokud, ti ho přivedu?
A oni mu spočítali 30 stříbrných mincí.“
Stříbro ze snu.
Věříš, že to bylo Jidášovo stříbro?
Kde je to stříbro?
Tady McBride, otevřete!
Modlili jsme se za vás.
Někteří muži vyjeli se Seamusem na lov.
Nemohu Seamuse pořád kontrolovat.
Věřím, že existuje způsob, jak to ukončit. Charlotte.
Kde to je?
Saule, pošli vzkaz Moliérovi,
že armáda musí být okamžitě nasazena.
A Saule, potřebuji kováře.
Ne! Ne! Prosím!
Zkusíme to znovu zítra za svítání.
Isabelle?
- Neviděl jste mou ženu? - Je mi líto, pane.
- Co je vám? Jste nemocná? - Jsem v pořádku.
Běžte se umýt.
Sto...
Dvě stě...
Tři sta...
Čtyři sta...
Pět set...
Chybí někdo?
Jsou tu všichni.
Co se děje?
Kde je služka?
Je v kuchyni. Proč?
Měl byste odejít.
Charlotte, jdi do svého pokoje.
- Zítra. - Potřebujeme Johnovu pomoc.
Ráno vyrážíme na lov, ukončíme to.
A vrátit se zase s prázdnou!
Stejně se o to pokoušela i armáda v Gevaudanu.
Chce to tebe, Seamusi. Tebe a tvé příbuzné.
Mrtvé nebo změněné.
Nemusíte to lovit, bude to lovit vás.
Co jsem udělal, bylo pro mou rodinu.
Romové měli na půdu nárok, nebo ne?
- Byla má. - Ukradl jste ji!
- Já ztratil syna! - To ta chamtivost.
Má rodina za to zaplatila kvůli vám!
Prosím! Prosím.
Chci jen najít Edwarda.
Ano.
Proč se nezeptáte svého manžela, kde je?
Vypadněte.
Víte Seamusi,
myslel jsem, že lovím bestii, která mi vzala rodinu.
Zjistil jsem, že jsem se mýlil.
Jsem jen správce, který zajistí, že se vše vrátí do krabice,
než zemřou další nevinní lidé.
Zůstanu, dokud nedorazí armáda.
Chybí mi Edward...
- Můžeš tu se mnou dnes zůstat? - Samozřejmě.
Anais?
Viděl jste Seamuse?
Isabelle?
Charlotte?
Isabelle?
To je Seamus! Šel ven! Je tam!
Najděte Charlotte, dům hoří. Běžte!
Seamusi!
Charlotte.
Charlotte, musíme opustit dům.
Seamusi!
Byla to Anais.
Vystřelil jsem.
Vidím ty plameny každou noc.
Kousla mě.
Proměním se.
Řekni jim...
- Je mi to moc líto! - Ne, počkej!
Isabelle! Charlotte! Pojďte!
Počkat! Kde je Seamus?
Musíme do kostela, je to jediné bezpečné místo.
No tak! Jdeme!
Pojďte.
Nano?
K zemi!
Zůstaňte v klidu! Nehýbejte se!
Nano?
Charlotte, buď potichu.
Zůstaňte tady.
Stříbro.
Vstávejte! No tak, pohyb, běžte!
Běžte!
Zůstaňte za mnou a jděte ke kostelu.
Pusťte nás!
Otevřete nám!
Otevřete!
Zavřete!
Co se stalo?
Panství hoří.
A Seamus?
Nezvládl to.
Sotva jsme se sem dostali. Pronásledovalo nás to.
- Jsme všichni, kteří zbyli? - Správně.
- Co teď? - Počkáme.
Počkat? Na co?
Ne. Už mě nebaví čekat, schovávat se.
Jsme jako ovce.
Pokud je venku to, co mi zabilo syna,
pak to jdeme ven zabít!
Vyjdete dveřmi a zemřete!
Jak jste se sem dostal živý?
Mám něco, čeho se bojí.
Co?
Mám stříbrnou kulku.
Musíme počkat na den,
vylákat to a mít palebnou pozici.
To je naše naděje.
Poslali jsme ten vzkaz.
- Armáda tu bude do rána. - To je dobře.
Odpočiňte si.
Čeká nás dlouhá noc.
Patřilo to vašemu chlapci.
Co se stalo Seamusovi?
To Anais.
Když jsem dorazil, byl zraněn.
Řekl mi, abych vám pověděl...
Že ho to mrzí.
Je Edward navždy ztracen?
To nedokážu říct.
Hříchy mého lidu nás pošpinily.
Nyní však přicházím jako matka,
hroutící se pod tíhou žalu, prosím,
cokoli mohu dát, jakoukoli cestu,
prosím, ukaž mi ji, prosím,
ušetři nás, je-li tu naděje.
Prosím tě, Pane. Ušetři nás.
Prosím, pusť mě dovnitř, je mi zima, mami.
Edwarde?
Mami prosím, prosím, přijď si pro mě. Mami!
Edwarde!
Isabelle! Ne!
Mami!
Zpátky!
Dost!
Isabelle.
Edwarde!
Ustupte z cesty!
Mami, prosím, pojď pro mě.
Omlouvám se.
E. LAURENT
KAPITÁN 4849
Sebral jsem je v kostele.
Na nic si nepamatuje.
Edwarde!
Synku.
Ty a tvoje sestra budete žít se mnou.
Dobrá?
Nic z toho nebyla tvoje chyba, synu.
Dobře, jdi nahoru.
Charlotte!
Je čas.
Titulky: PLINT.COM Překlad: Rudolf Havlík