Kast sand, kalk og soda inn i en 2000 graders Fahrenheit-smelteovn,
og du får flytende glass.
Dyktige glassblåsere samler smelteblandingen i hule rør.
Når de blåser, danner glasset en boble som kan formes.
Verktøy og teknikk stammer fra romertiden, men vi er i ferd med
å skru opp varmen.
Vi er tilbake i Nord-Amerikas største glasshytte
for å se ti særegne kunstnere...
bekjempe ild med ild.
Nå begynner moroa.
Stort eller hjem.
Og med stor risiko...
Herregud.
-Hvil på benken. -Jeg går alltid sterkt ut.
...stor belønning.
Ja, baby!
Overlever de vår glødende konkurranse, vinner de en livsendrende premiepakke
som vil etablere dem over hele verden som Best i Glass.
Jeg heter Nick Uhas, og dette er Blown Away.
Glassblåsere! Ny dag, ny utfordring. Jeg håper dere er klare.
Jeg også.
Manglende selvtillit er her, kjepphøy, og jeg er i ørska.
Siden jeg vant forrige utfordring, føler jeg meg trygg.
Som glasskunstnere er dette året viktig for oss alle.
De forente nasjoner har utpekt 2022 til det internasjonale glassåret.
-Fantastisk. -Så kult.
Den utpekingen anerkjenner den enorme innvirkningen
glass har hatt på vår fortid, nåtid og fremtid.
Glass er bokstavelig talt overalt du ser. Det er i huset,
i bilen, på telefonen...
Eldgamle glasslavasfærer, lyspæren,
fiberoptiske kabler som kobler oss sammen, har to ting til felles…
De forandret verden og er laget av glass.
Vi bør nok også nevne imponerende arbeid
fra glasskunstnere som dere.
-Absolutt. -Og vår gjestevurderer, Chris Clarke.
Ikke bare er Chris skulptør og kurator,
han er også driftsdirektør
ved det verdenskjente Pittsburgh Glass Center.
Jeg er glad Chris er her.
Hans skulpturelle ferdigheter er enorme.
Vi er omgitt av 5000 år med innovasjon.
Men dere har bare fem timer på denne utfordringen.
Vi vil at du skal designe, skape og presentere et kunstverk
inspirert av en glassoppfinnelse du tror gjorde en forskjell i verden.
Det kan ha hatt en sosial, vitenskapelig, miljømessig, kulturell innvirkning.
Jeg liker dette brede, åpne konseptet der vi har mange steder å dra.
Vi vurderer dine ting på design, konsept og tekniske ferdigheter.
Kunstneren som ikke blåser oss bort, blir eliminert og bedt om å dra.
Vinneren blir kåret til Best in Blow og får en fordel ved neste utfordring.
Greit.
Det er så mange talenter her. En fordel ville vært flott.
Dine fem timer begynner nå.
DESIGNE
Jeg er spent på dette.
Som barn hadde jeg en oppfinnelsesbok jeg noterte oppfinnelser i.
Jeg lager et verk bygd Galilleis teleskop
og kontroversen det utløste den gangen
og hvordan kontrovers fortsatt er utbredt i forskerverdenen.
Jeg prøver å legemliggjøre 5000 år med glass i ett verk.
Det er en tradisjonell form i glassblåsing, kalt en amforakrukke.
Det er brennpunktet. Jeg skal få samlet folk rundt det
som representerer glassets fremtid.
Jeg tok kjemi på skolen. Ett av mine yndlingsfag.
Vitenskap og glass går hånd i hånd.
Budskapet bak dette er: "Vitenskap er kult."
Jeg lager to hender med ulike hudtoner som holder en smarttelefon.
Det er også et svart speil, noe man kan gå seg vill i.
Jeg lager en smarttelefon med et blad ut fra toppen.
Boka ender med historien om glass. Det mest moderne redskapet
og noen av de første glassredskapene i bruk.
Jeg er inspirert av linsene som korrigerer fargeblindhet.
Jeg skal lage en portal til farger.
Alt utenfor portalen er i en gråtonepallett.
Min første idé var kanskje ikke noe for barn.
Jeg tenkte også på hvor viktig Pyrex har vært kulturelt.
Alle har fått en bestemors Pyrex-rett. Hennes mønster er en del av meg.
Far bor i Portugal, jeg i Storbritannia.
Den sentrale delen vil være en klode, og det vil være stokk for fiberoptikken
brukt for å knytte folk fra ulike deler av verden sammen.
Far er stolt over at jeg er her. Jeg bevarer vettet når jeg vet at folk
heier på meg.
SKAPE
Vi lager mange deler. Jeg trenger futt i dag.
Jeg ser etter en farge som neppe er her.
Så jeg leter etter et alternativ.
Jeg har alabast. Vent, jeg har ikke den ennå.
Er det flere brett?
Fem timer er lang tid i glasshytta, men jeg har mye å lage.
Hver enkelt bit er ikke så komplisert.
Det er bare å sette alt sammen. Men vi får se.
FN erklærer 2022 som det internasjonale glassåret. Hva betyr det for dere?
Jeg vet ikke. Jeg føler at hvert år er et glassår for meg.
Det er en fin tid for folk over hele verden
til å forstå hvor viktig glass har vært gjennom historien.
Det er overalt i våre liv.
Snu.
Glassproduksjon har tusenvis av år med historie.
Det er én av de tingene der ingen kan finne ut av det alene.
Det er tusenvis av år med innovasjon. Vi står på kjempers skuldre.
Løft.
Jeg føler at jeg så noen ideer sentrert rundt en smarttelefon.
Når man tenker på det, samhandler vi med glass hele dagen, hver dag.
Bli der, er du snill.
John Moran lager visst også en mobiltelefon.
Det plager meg egentlig ikke.
Det blir to helt forskjellige veier mot samme idé.
Fordi så mange ting av glass har forandret hele vår verden.
Jeg går tilbake til det 16. århundre da mikroskopet ble skapt.
Det åpnet så mye.
Biologi, medisin, ampullene vi legger vaksiner i.
Det vanskeligste i denne utfordringen er kanskje å velge én ting
som har hatt en så dyp virkning.
Jeg lager en ganske ambisiøs skulptur.
Jeg lager et teleskop i god størrelse. Jeg bygger det av mindre deler.
Snu.
Skulptering kan være som byggesteiner,
ved å bruke enkle former for å lage komplekse gjenstander.
Rull. Fint.
Gøy å lage noe du aldri har laget til en utfordring.
Jeg lærer fortsatt hva jeg gjør her.
Jeg har en uortodoks start i glass.
Jeg gikk ikke på skole for det. Jeg lærte ikke grunnleggende former.
Greit. Bra nok.
Det er bra nok. Fortsett å vogge.
Det har ikke vært lett. Jeg begynte med fabrikkarbeid.
Jeg lærte mye av folkene der. Det formet meg.
Vet ikke hvor jeg ville vært uten glass. Jeg er absolutt på et bedre sted.
Hold…
Doktorgraden min er i glass og skulptur, men jeg har over $100 000 i studielån.
Jeg er berømt i glassverdenen, men det er ikke lik økonomisk stabilitet.
Jeg skal lage en mørk hånd og en lys hånd.
Dette er venstre hånd.
VENSTRE
Jeg skal skulptere hånda og forme den til en vanteform
og skjære ut fingrene som en hanske.
Så går jeg i detaljer.
Grace har en fin ting på gang.
-Så fint. -Ikke sant?
Jeg vil presse det glass kan gjøre, mine begreper og mine ferdigheter
og mitt forhold til materialet så mye jeg kan mens jeg er her.
Det vil forhåpentligvis føre meg til slutten.
Én ferdig.
La oss snakke om glasshytteglass. Hva fikk dere til å jobbe med glass?
Selv som barn elsket jeg ild. Leirbål, se hvordan ilden danset.
Da jeg kom på college, fikk jeg en mulighet til å leke med noe
som brant hele tiden.
Jeg fant et hjem der jeg følte meg vel og likte å være.
Du leker med ild hele dagen! Hva misliker du med det?
Flammekastere, smeltet glass. Det er fantastisk!
Glass er et utrolig materiale. Det er dans, koreografi.
Jeg har vanskelig for å se hvordan noen ikke vil gjøre dette.
Glass er virkelig mitt livs kjærlighet.
Kroppen higer etter å blåse glass.
Glass er som et annet dyr i rommet. Det gjør det det gjør.
Men det handler om hvordan du kommuniserer med det.
Glass og jeg har et ganske bra forhold.
Akkurat nå kommuniserer vi godt. Å, ja!
Jeg føler meg heldig som har en karriere innen glass.
Jeg har hatt mange jobber. Bilmekaniker,
jeg kjørte bergingsbiler.
Jeg var 20, og jeg så for meg karene jeg jobbet med befinne seg der jeg er nå.
De virket ikke fornøyde.
Ta den. Løft.
Da jeg så glass, var det en vei ut for meg.
Åpne henne.
La oss se hvor fort vi kan snurre en rondell.
Minhi har en rondell, noe som er én måte vindusglass ble laget på.
Med sentrifugalkraft og varme åpner formen seg til en stor skive.
Ofte ble det brukt til å skjære til mindre vinduer.
Kom igjen.
Bygg opp varmen!
Rondellen refererer til linsen eller portalen i min gjenstand.
Hvis jeg ikke har rondellen, gir ingenting mening.
Sånn, ja.
Pokker ta.
Det er perfekt. Det er flott.
Takk.
Ja. Vi greide det!
Seier!
VENSTRE HÅND
Klar?
Rett ned. Jeg tar den. Rett ned. Takk.
Jeg ser Brenna jobbe. Hun lager en stor krukke i amforastil.
-Den ser stor ut fra der jeg sitter. -Blås.
Blås hardt. Ikke press hardt, blås hardt.
-Brenna er et udyr i glasshytta. -Jeg tror ikke hun svetter.
Mine brødre kalte meg udyr. Jeg hatet det. Jeg vil ikke være udyret.
Katherine er mer glassblåser. Chris er mer skulptør.
Hva er forskjellen? Hva er vanskeligst?
Begge er vanskelige på ulike måter.
Når man blåser, jobber man i hovedsak symmetrisk.
Med skulptering vil du være mer asymmetrisk og mer naturlig.
I naturen er ikke livet symmetrisk, så derfor ser en asymmetrisk form
mer naturlig ut.
Jeg er i mitt element, jeg får skulptere i dag. Nerdesak.
Jeg vil virkelig vinne denne utfordringen. Den er helt i min gate.
Jeg fikk ikke et teleskop i oppveksten, men ville ha ett.
Rommet er interessant. Det er så storslått.
Det er ubegrip... ufatt...
Det er uforstå...
Det er virkelig stort!
Så glad det gikk av.
Han satser virkelig.
Gjenstanden ser flott ut. Det er litt bekymringsfullt.
Jeg prøver å ikke tenke for mye på det.
Kompis! Ja.
Jeg lager hjerter. Mengder av hjerter
som har små biter på seg som jeg til slutt kan koble sammen.
Jeg skal bare flashe det. Jeg er så paranoid for flashingen.
Flashing. Det er som... og så ut.
Hjemme jobber jeg med blybasert glass, og her er det soda-kalk-basert glass.
Blyglasset er tyngre, holder lenger på varmen.
Man trenger ikke flashe det så mye.
Man har mer arbeidstid med glasset jeg har hjemme.
Takk.
Det er en bratt læringskurve for meg, men jeg når målet.
Snu.
-Hei, Minhi. -Hei, Katherine.
-Hvordan føles det etter seieren? -Jeg føler meg vel.
Å vinne var en selvtillitsopptur.
-Jeg håper jeg blir her en stund. -Jeg føler en endring i din holdning.
Da jeg kom hit, var jeg veldig nervøs. Nå begynner jeg å tine opp
og føle meg litt mer normal.
Jeg får mer en følelse av din personlighet for tiden.
Godt å høre.
Jeg er halvt koreansk. Min barndom var veldig vanskelig.
Jeg vokste opp i en småby der jeg var annerledes.
Det var en stor kamp for meg.
Jo flere jeg møter i dette samfunnet,
jo mer ser jeg at dette er mitt samfunn. Her hører jeg til.
Fire timer har gått, alle sammen! Det er bare én time igjen!
Har laget ti hjerter. Jeg må ha tre til.
Jeg elsker mine hjerter. De er veldig søte.
Det er én time igjen. Jeg skal bruker hvert sekund.
Jeg har en stor sak her. Den skal blåses inn i en klokkeform.
Jeg må lage en stor nok klokke til å kapsle inn denne mobilkniven.
Den må være 16,5 tommer.
Ikke litt ør, mye.
-Hvordan går det, John? -Bra. Med deg, da?
Jeg har det bra. Hvordan føles det at både Rob og Claire har dratt hjem allerede,
svært dyktige glasskunstnere?
Det er skremmende. Alle er babyer her, unntatt Dan.
Vi føler oss gamle og lurer på om vi skal klare oss.
Traff John Moran for 20 år siden.
Vi tok et kurs sammen, hang sammen hver kveld, pratet kunst,
lagde dritt og hadde det gøy.
En flaske whisky og gode kunsttider.
Å se hans tilnærming til glass og skulptering fikk innflytelse.
Han har gjort så mye fantastisk i årenes løp.
Han er en skremmende person. Dan er en stor konkurrent.
Vi har 45 minutter igjen, folkens!
45 minutter!
Jeg lager disse lekne Pyrex-greiene som har sitt eget liv.
Jeg vil ha en ugjennomsiktig finish og veldig sterk farge.
Jeg må få flere lag av denne fine fritten på utsiden.
Jeg har på dette tørkleet for å beskytte meg mot glassstøvet i lufta.
Jeg går inn i gloryhullet og får glasset virkelig varmt,
og så ruller jeg det i denne ferske fritten.
Jeg vil ha den fargen på overflaten.
Ring rundt fargen!
Å bruke klart glass er risikabelt. Alle bruker farge, og jeg bruker klar.
Med klart glass vil defekter vise seg.
Man må fokusere på formen, tykkelsen og klarheten.
Det er en utfordring.
Jeg jobber med en inkalmo, den delen av mitt verk som går
fra den fargede verden til den ikke-fargede verden.
Så mye kan gå galt med en inkalmo.
En inkalmo er en teknikk som lar deg spleise to farger
på en veldig konsis måte.
Ja.
Jeg elsker en utfordring.
Kunstnere, det er bare 15 minutter igjen på klokka!
Du kan bare brekke den av selv. Fortsett å snu.
For å lage fiberoptikk, strekker jeg et stykke varmt glass tvers over glasshytta.
Trådene blir tynne når men strekker dem raskt ved høy temperatur.
Det er sånn fiberoptikk blir laget.
Bang.
Med denne kunne jeg lage de enkelte komponentene
og lime dem sammen avkjølt.
Men jeg vil montere denne varmt.
Ok, flash.
Når jeg har glasset varmt, kan jeg bøye deler av fingrene og hendene
slik at de støtter telefonspeilet på rett måte.
Det føles mest naturlig ut. Dette er en stor risiko.
Hvis den faller av røret, mister jeg alt.
-Flash. -Glassblåsere, bare seks minutter igjen.
GJENVÆRENDE TID 6 MINUTTER
Snu.
Snurr på leppa i tide.
-Varmt. -Har du den?
Ta den og klem armene sammen. Bra. Vakkert.
Helt bort hit til den andre siden av verden.
-I farta, varmt glass. -Deler inn i tørkeovnen. Tiden er ute!
Fint! Se på det.
PRESENTERE
Til denne utfordringen måtte vi hedre en glassoppfinnelse
som fikk innflytelse på verden. Jeg tror min personlighet er åpenbar.
Kniven er paleolittisk, fra den tiden da vi holdt oss i live med jakt og sanking.
Mobilen er hvordan jeg driver forretning, og hvordan jeg livnærer familien.
Vi kan snakke med hverandre fra hele planeten
på grunn av disse små glass-stråene. Det er ganske kult.
Ved å se på mitt verk kommer den gamle formen frem.
Jeg håper vurdererne ser glasshistorien og dens uendelige muligheter.
Hendene som kommer sammen viser enhet, og skjermen er et tomrom.
Det beste jeg har laget hittil.
Jeg håper vurdererne setter pris på mine tekniske ferdigheter her.
Jeg vil at opplevelsen skal være som å gå inn i Oz. Plutselig er alt i farger.
Jeg er fornøyd med det jeg laget. Det gjenspeiler meg og mine ferdigheter..
Jeg tror jeg kan vinne denne utfordringen. Det blir tett. Det er noen fine deler.
Velkommen til 2022: En glassodyssé.
Imponerende. Ikke spøken, men galleriet.
Først har vi Graces arbeid.
"Dette eksemplifiserer betydningen av familieoppskrifter og dekketøy,
ført videre gjennom generasjoner."
De har gjort en kjempejobb med å lage håndlagede kar
som vi straks kjenner igjen på fargen, formen. Glimrende jobb.
Denne gule gryteretten minner meg om grønn bønnegryte
og sprø løk på toppen. Jeg kjenner nesten smaken.
Det vekker virkelig minner hos meg også.
Dette er Dans verk.
Interessant, syns jeg. Telefonen er gjenkjennelig,
et poeng som refererer til glasslavaspyd. En klokkekrukke gjør den veldig dyrebar.
Et fint eksempel på Dans skulpterings- og blåseferdigheter. Vi ser begge.
Jeg er usikker på hva han mener med dette.
Det viser variasjonsbredden i glass fra gammel til svært moderne anvendelse,
men det stopper der. Det er et fint design.
Dette er John Morans verk.
Vi ser forbilledlig håndverk.
Hendene er vakkert formet. Han har gjort mye bitarbeid.
Virkelig en teknisk bragd.
Det er mer et budskap her enn i Dans verk, for eksempel.
Jeg oppfatter at det svarte med skjermer blir sett på som et svart hull iblant.
Folk mister seg selv i hjelpemidlene. Jeg liker virkelig dette.
Dette ble satt sammen varmt, noe som er ganske utrolig.
Veldig fin prestasjon.
Dette er Minhis verk.
Jeg elsker at hun utnytter glassets optiske egenskaper som en linse.
Det åpner seg inn i en magisk verden. Og jeg elsker den metaforen.
Verket er veldig godt utført. Fargene gir virkelig gjenklang.
Inkalmoen på kula er godt utført. Den viser en fin teknisk ferdighet.
Dette er Trentons kjemisett.
Dette verket er godt utført. Formene ser ut som vitenskapelige apparater.
Trenton tok en sjanse her og brukte farget vann som fylling for å gjøre det levende.
Kunne brukt litt inkalmo for å kopiere fargen inni.
De blåste glasselementene er veldig godt utført.
Dette er litt bokstavelig.
Alt i alt veldig enkelt, men viser mye dyktighet.
-Enig. -Enig.
Maddy bestemte seg for å lage et verk inspirert av betydningen av fiberoptikk
og hvordan det muliggjorde kontakt med kjære over hele verden.
Ingen god jobb på kloden. Hun har heller ikke fått kontinentene der,
men har gjort det rundt.
Noe som forventes å være rundt, må være rundt.
Budskapet hun prøver å formidle, kan være sterkt.
Det undergraves av forenklingen i hvordan hun gjengir det.
Rosa hjerter. Mange kunstnere lager dem til kjærestene...
-Hvor plasseres de? -Ofte i gavebutikker.
Her forener Brenna den gamle glasshistorien
med uendelige muligheter i fremtiden.
Jeg får helt klart referansen til fiberoptikken.
Det foregår visst et ritual eller en tilbedelse av denne krukka i midten.
Jeg føler hvor viktig denne krukka er som stand-in for glasshistorien,
men den treffer ikke helt for meg i form og hvordan den er laget, fargen.
Mange glassblåsere prøver å presse en måleskala.
Jeg vil heller se det litt mindre og utført skikkelig.
Dette er John Sharvins teleskop.
"Debatt mellom vitenskapelig bevis og uvitenskapelig tanke
har fortsatt gjennom historien og økt de siste årene."
Elsker det lille viruset. Teksturen her og fargekontrasten.
Det ser virusaktig og ondt ut.
Jeg var nervøs da jeg så Johns design, for at et teleskop var for enkelt.
Jeg fryktet for resultatet. Jeg syns det er vel utført.
John er en flott skulptør, detaljene,
forbindelsesleddet som holder sokkelen og teleskopet sammen.
Dette viser hans spennvidde som skulptør. Han har gjort en god jobb.
-Det er Johns beste verk hittil. -Jeg er enig.
Tror du vi har en klar vinner?
La oss snakke med glassblåserne først.
Vi gjør det.
Jeg vil vise vurdererne at jeg ikke bare er glassblåser, men kunstner innerst inne.
Jeg stiller spørsmål ved meg selv, særlig i denne gruppen
fordi alle er så talentfulle.
Selv om jeg ser ut til å være trygg,
sliter jeg mye med tvil på meg selv. Min største kritiker er alltid meg.
Velkommen tilbake. Vi besøkte galleriet og så nærmere på det dere har gjort.
Jeg roser dere for noen fine verk.
-Alle presterte bra. -Fint.
Brenna, vi vil vite mer om ditt verk.
Mitt verk forteller historien om 5000 år med glass,
fra den gamle formen til den nyskapende teknologien.
Jeg er ganske fornøyd med konseptet. Utførelsen kunne vært litt finere.
-Takk, Brenna. -Takk.
-John Moran. -Jeg ble urolig
på gunn av neglenes hvithet når resten var så realistisk.
Det er et lite poeng.
Jeg håpet at det hvite ville virke mer gjennomsiktig.
Jeg er enig, de er litt på den hvite siden.
-Imponerende at du satte den sammen varm. -Det var viktig at det føltes naturlig.
Ved å lime et element kan det se ut som det flyter.
-Hendene skulle være i speilet. -Risikoen betalte seg.
-Takk. -Dan.
Mellom telefonen og glasslavabladet, var de festet varmt eller kaldt?
Det er en timingsak. Man må oppnå referansepunktene mens man jobber.
Jeg kunne ikke ha gjort det slik.
-En kald forbindelse? -Ja, absolutt.
Kald. Det var den mest hensiktsmessige måten å gjøre det på.
-Trenton. -Utfordringen var veldig åpen.
Men jeg bestemte meg for å sikte meg inn på vitenskapelige glass.
Trenton, du brukte farget vann i delene.
Tenkte du på å prøve å bruke farget glass
for å heve glassnivået på disse delene?
Tanken streifet meg. Med tidsbegrensningene
kunne jeg nok bare laget få fine deler.
Mitt mål var å prøve å lage så mange deler som jeg kunne.
-Takk, Trenton. -Takk.
Grace. Det fører oss til din Pyrex.
Den som brakte Pyrex i fokus var kona til en glassblåser.
Siden da har kvinner også solgt Pyrex, delt Pyrex, gitt Pyrex videre.
Vi tror du spikret det når det gjelder farge og form.
Jeg var litt forvirret av lokkene og nedsmelting-aspektet.
Jeg ville ikke lage noe dekketøy som vi har sett, og…
Jeg snakker ikke om Trenton. Jeg tenkte å lage masse Pyrex-fat,
men jeg ville også animere dem, så de fikk sin personlighet.
Og så ble gryteretten stekt for lenge, så dere vet…
Sånt skjer.
-Takk, Grace. -Takk.
Vi må ha noen minutter på å diskutere.
Jeg er nervøs. Veldig nervøs.
Konseptet er svakt for meg.
Selve du står på spill. Det er ingen feilmargin.
Tid var ingen faktor for John Moran.
Jeg føler at det visuelle ved mitt verk kunne vært bedre.
Jeg har gardert meg. Jeg føler at jeg er i nedre del av galleriet denne dagen.
Er du her for å gardere deg, kan du dra hjem.
Fint at dere ventet.
Denne avgjørelsen var vanskelig. Men ett verk skilte seg ut fra resten.
Det leverte på konsept, design og teknisk ferdighet. Den perfekte trifekta.
Dagens Best in Blow er…
John Moran.
Bra jobba.
Jeg er i den syvende himmel nå. Endelig vant jeg én.
Dette styrker min selvtillit.
Som vinner skal du få en fordel ved neste utfordring.
Men du finner ikke ut hva det er før neste gang.
Nå er det på tide å sprenge én glassblåsers boble.
Kunstneren som ikke blåste oss bort er…
Maddy.
Takk for muligheten.
Det har vært fantastisk å møte glassblåsere fra hele verden
og konkurrere. Jeg er stolt over å være her.
Ha det.
Jeg har bevist at jeg er mer enn bare en assistent.
Og så var det sju. Vi ses i glasshytta til neste utfordring.
Det er trist når noen drar hjem. Det blir bare vanskeligere etter hvert.
Jeg er spent. Jeg er fortsatt her, og jeg skal vinne, for pokker!
Tekst: Øystein Johansen