‫זרקו חול, סיד וסודה…‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫לתוך כבשן בחום 1,000 מעלות צלזיוס‬
‫ותקבלו זכוכית נוזלית.‬
‫נפחי זכוכית מיומנים אוספים‬ ‫את התערובת המותכת בעזרת צינורות חלולים‬
‫וכשהם נושפים, הזכוכית מתנפחת‬ ‫לצורת בועה שניתן לעצב ולפסל.‬
‫הכלים והטכניקות קיימים עוד מהתקופה הרומית,‬
‫אבל אנחנו עומדים‬
‫להגביר את החום.‬
‫חזרנו לסטודיו ניפוח הזכוכית‬ ‫הגדול ביותר בארה"ב‬
‫כדי לצפות בעשרה אומנים יוצאי דופן‬
‫נלחמים אש באש.‬
‫עכשיו הכיף מתחיל.‬
‫לך עד הסוף או לך הביתה.‬
‫ועם סיכון גדול…‬
‫אלוהים.‬
‫תנוח על הספסל.‬ ‫-אני תמיד מתחיל בכל הכוח.‬
‫באה תמורה גדולה.‬
‫כן, מותק.‬
‫מי שישרוד את התחרות הלוהטת שלנו,‬
‫יזכה בחבילת פרסים משנת חיים‬
‫שתבסס את שמו ברחבי העולם כאלוף הזכוכית.‬
‫אני ניק יוהאס. תתכוננו, ה"מנפחים"‬ ‫עומדים להדהים אתכם.‬
‫נפחי זכוכית! מזל טוב, אתם ארבעת האחרונים.‬
‫ארבעת האחרונים זה לא מספיק.‬
‫המטרה היא להגיע לגמר. לכן אני כאן.‬
‫- ג'ון ש', 32 -‬
‫נשארו ארבעה אומנים מדהימים.‬ ‫אני לא יודע מה יקרה, אבל אני אלחם עד הסוף.‬
‫- ג'ון מ', 42‬ ‫פסל/בעל סטודיו -‬
‫- ניק יוהאס‬ ‫מנחה -‬
‫אתם אומנים מדהימים. אבל אנחנו יודעים‬ ‫שלא הגעתם רחוק כל כך לבדכם.‬
‫נתתם השראה ותמיכה זה לזה…‬
‫- קתרין גריי -‬
‫לאורך התחרות.‬
‫שלא לדבר על החברים והמשפחה‬ ‫שתומכים בכם בבית.‬
‫אני מתגעגע לילדים שלי. דיברתי איתם אתמול.‬
‫מרתה, החברה שלי, תומכת בי.‬
‫היא דואגת שדברים יתפקדו בסטודיו‬ ‫כדי לתת לי הזדמנות להיות כאן.‬
‫עבודת צוות זה כל העניין.‬ ‫זה מביא אותנו לאתגר הבא.‬
‫היום ארבעתכם תחולקו לשני צוותים.‬
‫אתגר קבוצתי.‬ ‫אני אוהבת לשתף פעולה עם אנשים.‬
‫אני מתרגשת, קצת לחוצה.‬
‫ג'ון שרווין.‬ ‫כמנצח באתגר האחרון, זכית ביתרון.‬
‫זה אומר שאתה יכול לבחור‬ ‫עם מי אתה רוצה לעבוד.‬
‫באמת?‬ ‫-באמת.‬
‫זה לא קל. כולם טובים. מה עושים?‬
‫אין תשובה לא נכונה.‬ ‫-לא.‬
‫אין תשובה נכונה.‬
‫היתרון שיש לג'ון, שם אותו בעמדת כוח.‬
‫חרא.‬
‫כן.‬
‫טוב…‬
‫ג'ון, רוצה שנעשה צוות ג'ון?‬
‫בטח. צוות ג'ון.‬ ‫-בוא נלך על צוות ג'ון.‬
‫אנחנו נעבוד טוב ביחד.‬ ‫גם אני הייתי בוחר בג'ון.‬
‫זה אומר שדן ומינהי, אתם תעבדו יחד.‬
‫צוות סיאטל. קדימה.‬
‫אני מרוצה ממה שיצא. זה מה שאני הייתי בוחר.‬
‫נשאר לראות אם זה יעבוד לטובתי.‬
‫מי שיעזור לקתרין לשפוט את העבודות שלכם,‬ ‫הם השופטים האורחים שלנו, ברבים…‬
‫טוב.‬
‫צמד שהוא מעצמת זכוכית,‬ ‫רובין וג'וליה רוג'רס.‬
‫העבודות המשותפות של רובין וג'וליה‬ ‫הוצגו בכל רחבי אמריקה הצפונית,‬
‫כולל במוזיאון קרייזלר לאומנות,‬
‫שם רובין הוא מנהל הסדנאות בסטודיו‬ ‫וג'וליה היא מרצה מן החוץ.‬
‫למוזיאון קרייזלר יש מוניטין רב‬ ‫בייצור ובאומנות זכוכית.‬
‫בנוסף על כך, שניהם אומנים מוכשרים להפליא.‬
‫ג'וליה ואני עזרנו זה לזה במשך שנים,‬
‫אבל לעבוד על יצירה בשיתוף פעולה‬ ‫כשני אומנים זה משהו אחר לגמרי.‬
‫אנחנו רוצים שתיקחו שתי מילים נרדפות‬ ‫שיתחברו לכדי יצירה אחת.‬
‫נקי ופשוט.‬
‫צמד המילים תלוי בכם, אבל הקריטריונים לא.‬
‫אוקיי.‬
‫- אתגר: צריך שניים -‬
‫צוותים, יהיו לכם ארבע שעות לאתגר הזה.‬
‫אתם תישפטו כצוות וגם בנפרד, על העיצוב,‬
‫הרעיון והמיומנות הטכנית.‬
‫הצוות המנצח יזכה בתואר "אלופי הניפוח".‬
‫האומנים בצוות המפסיד יהיו בסכנה,‬ ‫אבל רק אחד ילך הביתה.‬
‫אוף.‬
‫יש הרבה לחץ. אם החלק שלי ביצירה יישבר,‬ ‫אני מאכזב את ג'ון.‬
‫זה שם אותנו בתחתית.‬ ‫אני לא רוצה את זה על הכתפיים.‬
‫הזמן שלכם מתחיל…‬
‫עכשיו.‬
‫- עיצוב -‬
‫צמדי מילים, מה אתה חושב?‬
‫יש הרבה.‬
‫"לאט ובזהירות."‬
‫לוהט וחריף?‬ ‫-לוהט וחריף.‬
‫זה מוצא חן בעיניי. זה טוב.‬ ‫-גם בעיניי. זה טוב.‬
‫יהיו לנו להבות שעולות מעלה עם ריסטרה,‬
‫שזה אשכול פלפלים חריפים‬ ‫שיורד לכיוון הלהבות.‬
‫אני אוהב את "בריא ושלם".‬
‫יש איזו אגדה סקנדינבית, בשם "אוטיק הקטן".‬
‫מסופר על אישה שלא יכולה להרות,‬ ‫אז בעלה נותן לה גדם עץ,‬
‫שמתעורר לחיים ואוכל אנשים. זו אגדה מחרידה.‬
‫נוכל לעשות עם זה משהו.‬ ‫-אני בהחלט אוהב את זה.‬
‫אנחנו רוצים ליצור חתיכה אחת ביחד.‬ ‫זה חשוב כשמשתפים פעולה.‬
‫אני אעשה את הלהבות, רושפות, המון צבע.‬ ‫-אני אעשה את הצ'ילי.‬
‫דן פריידי הפיל פלפל על פיל מתפעל.‬
‫אני יכול להתחיל ברעשן.‬ ‫-אני יכול להכין את הגפיים.‬
‫ואתה יכול להתמקד בראש ובגוף.‬
‫זה זיווג משמיים. עם גוונים מהגיהינום.‬
‫אי אפשר פשוט לתת לג'ונים לנצח. ג'ונים?‬
‫- יצירה -‬
‫את תשתמשי בכל האדומים.‬
‫כן, אנחנו הולכים על חריף.‬
‫טוב.‬
‫נקפוץ ישר לעניין‬ ‫כי יש לנו המון חלקים להכין.‬
‫טוב. מתחילים.‬
‫יש המון לחץ באתגר הזה.‬ ‫הג'ונים בשוונג. הם ניצחו הרבה.‬
‫אני מתרגשת לעבוד עם דן.‬
‫קצת נפגעתי מזה שג'ון לא בחר בי,‬
‫אבל אל תגידו לו שאמרתי את זה.‬
‫- גרגירי זכוכית -‬
‫אני אגלגל שלוש פעמים בלבן.‬
‫ג'ון מכין את הרכב הצבע,‬ ‫אז כשאני מתחיל לעבוד על החלקים שלי,‬
‫יש לי הרכב מסוים לדבוק בו.‬
‫מדובר באובייקט אחד, אז אנחנו כל הזמן‬ ‫חוזרים ובודקים קנה מידה, גודל, צבע.‬
‫זה נראה טוב.‬ ‫-כן, אהבתי.‬
‫יש תקשורת בלתי פוסקת.‬
‫רובין וג'וליה, מה הכי טוב בעבודה כצמד?‬
‫יש הרבה יתרונות.‬ ‫אחד הוא שכשעובדים בו-זמנית,‬
‫אפשר להספיק יותר בזמן קצר יותר.‬
‫היום אני אחראית על הכנת "לוהט",‬ ‫ודן מכין "חריף".‬
‫ללוהט וחריף יש קורלציה‬ ‫עם יצירת אומנות בזכוכית.‬
‫הטמפרטורות והטיפוסים שמגיעים איתן,‬
‫לדעתי זה צמד מילים מתאים.‬
‫התוכנית שלנו היא "הפרד ומשול".‬
‫אני אתמקד בלהבות.‬
‫אני מכין פלפלי צ'ילי.‬
‫אני מקווה להכין בין 15 ל-20 פלפלים.‬
‫הדבר הראשון שאני אעשה הוא‬ ‫להכין פלפל ואז להכין עוד פלפל‬
‫לפני שאני מכין עוד פלפל.‬
‫טמלה חריפה.‬
‫- מספריים לחיתוך זכוכית חמה -‬
‫דן ומינהי, אני קצת מלקה את עצמי,‬ ‫כי זה צוות מעולה. אוף.‬
‫מה לדעתם הדבר הכי מאתגר‬ ‫כששני אומנים עובדים על יצירה אחת?‬
‫אם שניים עושים חלקים לאותה יצירה‬ ‫והפרופורציות לא נכונות, זה לא ישב טוב.‬
‫זו יכולה להיות בעיה‬ ‫עבור ג'ון שרווין וג'ון מורן.‬
‫הם מכינים אלמנטים שיצטרכו להשתלב יחד.‬
‫מינהי ודן מכינים‬ ‫יצירות נפרדות שיתחברו בסוף.‬
‫הרעיון שלנו הוא "בריא ושלם".‬
‫רצינו ליצור גרסה דו-משמעית לזה.‬
‫חשבנו על דמות מאגדה מפחידה‬ ‫שנקראת "אוטיק הקטן".‬
‫זה תינוק עץ שמתעורר לחיים‬ ‫ואוכל כל מה שסביבו.‬
‫- שולחן ברזל לעיצוב זכוכית -‬
‫יש יותר סיכון בהכנת חתיכה אחת, מאשר כמה.‬
‫אם נשבור חתיכה מבין כמה,‬ ‫זה כזה, "נעשה עוד אחת".‬
‫אבל שמנו את כל הביצים בסל אחד‬ ‫כי האמנו ברעיון.‬
‫הייתם אומרים שהיצירה‬ ‫של ג'ון וג'ון קשה יותר לביצוע?‬
‫כנראה. מה שאנחנו רואים עד כה‬ ‫נראה תובעני יותר מבחינה טכנית.‬
‫הסיכון גבוה יותר,‬ ‫שהדברים לא יתחברו כמו שצריך בסוף.‬
‫זו ההכנה של הפלפל לגבעול.‬
‫אנחנו מכניסים את כפפות הקוולר‬ ‫לתוך תבנית אלומיניום.‬
‫זה נותן לי מספיק זמן ליצור את הלולאה‬ ‫שבעזרתה נחבר את הפלפל לריסטרה.‬
‫עד שאני אסיים הכפפה הזאת כבר תהפוך לעשן.‬
‫אין לי מושג מה קורה בצד השני‬ ‫של הסטודיו. אני רואה ענפים.‬
‫ג'ון וג'ון נגד סיאטל.‬
‫לא אכפת לי מה הם מכינים.‬ ‫אני יודע שזה יהיה משהו מגניב.‬
‫אז אני מנסה להפוך את שלנו למגניב.‬
‫צוות ג'ון לניצחון.‬ ‫-צוות ג'ון.‬
‫מי?‬
‫יהיה מבאס לחזור הביתה בשלב הזה.‬
‫בשביל תינוק העץ, אני מתחיל עם רעשן החתול.‬
‫אני צריך לסיים אותו בערך באותו זמן‬ ‫שג'ון מסיים להכין את הזרוע,‬
‫כדי להדביק אותם.‬
‫הזרוע היא כמו ענף של עץ.‬ ‫אז היא צריכה עוד ענפים שיהיו כמו אצבעות‬
‫וכיפופים במקומות שבהם המרפק‬ ‫או פרק כף היד יהיו, אבל לא אנושיים מדי.‬
‫אני הולך על 20 ס"מ, בערך.‬
‫כן. אני הולך על משהו כמו 12 ברעשן.‬
‫אף פעם לא הכנתי רעשן לתינוק.‬
‫אני אחבר את הרעשן‬ ‫ואוודא שהענפים מכופפים סביבו.‬
‫חשוב שיהיה חיבור חם בכף היד.‬
‫זה ייתן את החיבור הכי יציב לרעשן.‬
‫האצבעות שסביבו יוסיפו יציבות.‬
‫טוב, לעצור.‬
‫זה סיכון לחבר חם.‬
‫להפוך.‬
‫אם מדביקים חתיכה לא חמה מספיק‬ ‫היא נופלת ונשברת.‬
‫אין זמן לזה.‬
‫מוזר כל כך, אני מת על זה.‬
‫כן, אנחנו מכינים דברים!‬
‫מכת חום ואז תישאר שם.‬
‫רצינו משהו שיבלוט.‬
‫- ג'ון מ'‬ ‫23 שנות ניסיון -‬
‫לדעתי זה עושה את זה.‬
‫- הזמן שנותר‬ ‫שלוש שעות -‬
‫יש לנו כאן זכוכית מהממת.‬
‫אני אוהבת לעבוד עם דן.‬ ‫הוא אדיר ומוכשר כל כך.‬
‫אני חושבת שהחלק הכי טוב הוא ההיכרות איתו‬
‫והיכולת להרגיש קצת בבית.‬
‫צוות סיאטל כאן.‬
‫כן, שנינו גרים ועובדים בסיאטל.‬
‫החוזקה של דן היא היכולת שלו‬
‫ליצור צורות עדינות ומהממות.‬
‫תודה. כן, אדיר.‬
‫מה מצבך שם, מינהי?‬ ‫-מתקדמת.‬
‫כן, את בשוונג.‬
‫מינהי יודעת לעבוד על פרטים קטנים,‬
‫אבל היא מעולה גם בחתיכות גדולות.‬
‫נחמד לראות טווח כישרון כזה רחב.‬
‫להפוך.‬
‫טוב.‬
‫כמה קשה לנפחי הזכוכית שלנו‬ ‫לעבור ממתחרים לחברי צוות?‬
‫לא קשה כמו שעשויים לחשוב‬
‫כי ניפוח זכוכית הוא ספורט קבוצתי מאוד.‬
‫בדרך כלל נפחי זכוכית‬ ‫מחבבים זה את זה ומפרגנים.‬
‫אני בטוחה שזו הקלה לעבוד‬ ‫עם מישהו ולא נגדו לשם שינוי.‬
‫לרגע קט.‬ ‫-באתגר הזה בלבד.‬
‫ואז החבלה מתחילה.‬ ‫-כן.‬
‫אני צריך פתח קטן. אלה העיניים. רואים?‬
‫החלק הבא שאני עובד עליו הוא הראש.‬
‫כן. זה נראה טוב.‬
‫אני מרוצה מהמרקם ומהצביעה.‬
‫נראה חמוד.‬
‫הוא נראה בדיוק כמו מה שדיברנו עליו.‬
‫חבר'ה, נשארו לנו שעתיים!‬
‫שעתיים?‬
‫שלום, קתרין.‬ ‫-היי, ג'ון שרווין, מה שלומך?‬
‫היום מעולה.‬ ‫-כן?‬
‫איך ההרגשה להגיע לרביעייה הסופית?‬
‫האמת שלא האמנתי שאגיע לפה.‬
‫באמת, היה קשה בטירוף.‬
‫אבל בדיוק ניצחת.‬
‫זה היה כיף ממש, תודה רבה.‬
‫זה היה מעולה.‬ ‫-זה הכול בזכותי.‬
‫מעולה. כן.‬ ‫-אני צוחקת, כולם.‬
‫זה נתן לך יותר ביטחון פה?‬
‫זה עזר קצת. זה גורם לי להרגיש…‬ ‫אני מסוגל. זה בסדר.‬
‫לדעתך מה שאתה וג'ון מכינים‬ ‫נותן לכם סיכוי לניצחון נוסף?‬
‫אני מקווה. אנחנו בטח נספיק בזמן.‬ ‫פשוט יש לנו כל כך הרבה מה לעשות.‬
‫אני אתן לך להמשיך.‬ ‫-תודה שקפצת לביקור.‬
‫אוקיי. בהצלחה.‬ ‫-תודה.‬
‫היי, דן. מה נשמע?‬
‫מתחמם פה קצת.‬ ‫-כן? אתה ומינהי מסיאטל.‬
‫עבדתם יחד בעבר?‬ ‫-כן, עבדנו במפעל ביחד.‬
‫לא נראה שאתם מדברים הרבה בזמן העבודה.‬ ‫לכל אחד יש את המשימה שלו.‬
‫וזה שונה מאיך שהג'ונים עובדים.‬
‫אתם הולכים על כמות?‬ ‫-כן.‬
‫אני רוצה להיות מסוגל לראות‬ ‫את היצירה ממרחק שישה מטרים.‬
‫אני אפסיק "להתפלפל" איתך.‬ ‫-נחמד. לקחתי. תודה.‬
‫השלב הבא הוא לעבוד על הטורסו,‬
‫שאליו נחבר את הגפיים שלנו.‬
‫זה חלק חשוב מהיצירה,‬ ‫על אף שהוא נראה די קטן.‬
‫להפוך.‬ ‫-זה נראה טוב. אנחנו מתקרבים.‬
‫נשארו 60 דקות לאתגר הזה.‬
‫בסדר.‬
‫דן, אתה יודע כמה פלפלים הכנת?‬
‫נקווה שמספיק. הפסקתי לספור.‬
‫כן, גם אני הפסקתי לספור.‬
‫הפלפלים, חלקם משני איסופים, וחלקם משלושה.‬
‫אני מקווה שהבדלי הגודל האלה‬ ‫ייראו מגניב כקבוצה.‬
‫זו חוות פלפלים.‬
‫צריך להתכונן להרכבה.‬ ‫-קדימה.‬
‫קדימה.‬ ‫-יאללה.‬
‫זה רגע האמת. להרכיב הכול יחד‬ ‫כדי לראות אם עשינו את זה כמו שצריך.‬
‫תוודא שזה ממש צמיגי.‬ ‫-בסדר.‬
‫זה עסיסי, אחי.‬
‫הרגל הזאת קצרה יותר,‬ ‫אז אני לא אדחוף אותה עמוק כל כך.‬
‫אין זמן לטעויות.‬
‫דברים ישתבשו אם החתיכה לא חמה מספיק‬ ‫או חמה מדי, ואז מאבדים שליטה.‬
‫זה משהו שאנחנו צריכים להיזהר ממנו.‬
‫מכת חום.‬
‫בשלב הזה בתחרות,‬ ‫אם זה נשבר, אני הולך הביתה.‬
‫לדעתי כדאי לדחוף את הרגליים קצת קדימה.‬ ‫-בסדר.‬
‫הוא יושב ישר,‬
‫ואנחנו צריכים שהוא יטה ככה.‬ ‫-כן.‬
‫לדחוף.‬
‫תמשיך לדחוף.‬ ‫-כן.‬
‫לדעתי הוא נראה טוב ככה.‬
‫ברגע שחיברנו את הרגליים,‬ ‫ראינו שהפרופורציות נכונות.‬
‫הוא נראה בדיוק כמו שהוא אמור להיראות,‬ ‫ממש מפחיד ומוזר.‬
‫בסדר, מגניבוש.‬
‫יש עוד מה לעשות. בוא נתקדם.‬
‫נשארה פחות משעה.‬ ‫אני מתחיל להרגיש את הלחץ. כן.‬
‫אני מרכיבה צורות מנופחות זו על זו‬ ‫כדי ליצור שכבות שונות ללהבה.‬
‫זו שכאן היא החלק הפנימי,‬ ‫החלק הזעיר ביותר בלהבה.‬
‫החלק הכי חם בלהבה שלי הוא לבן.‬
‫תחשבו על מתכת מלובנת.‬
‫הלבן ששם, זה הפנים? יפה.‬
‫בעיניי יש הרבה יופי בפשטות,‬ ‫אז לשם אנחנו מכוונים.‬
‫נשארו 30 דקות לאתגר שלכם.‬
‫בדיוק בזמן.‬
‫אני רוצה שכשאתה נותן מכה לניתוק‬ ‫תניח את החתיכה על הספסל.‬
‫זה מלחיץ כשכל החלקים מחוברים חמים.‬
‫עד למעלה. קצת. הנה. בסדר.‬
‫כולם מרוכזים בטירוף ברגעים האלה.‬
‫אם מפסיקים להסתכל על היצירה‬ ‫למשך חצי שנייה, אפשר להעיף את אחת הזרועות.‬
‫יש המון ריכוז. המתח די גבוה.‬
‫להפוך.‬
‫זה מה שקורה כששמים את כל הביצים בסל אחד,‬ ‫דברים נהיים אינטנסיביים.‬
‫אבל זה מרשים אם מצליחים, אני חייבת לומר.‬
‫דן, נשארו רק 20 דקות!‬
‫למען האמת, אני מודאג שאני לא מכין‬ ‫את הדבר הכי מגניב ושאני אלך הביתה,‬
‫כי הלהבות די מגניבות,‬ ‫אבל הפלפלים נראים קצת שגרתיים.‬
‫אבל אני מקווה שביחד כקבוצה, הם יפים.‬
‫בואו נעבוד על הראש.‬
‫צריך להיות פתח.‬
‫יש פתח.‬ ‫-כן.‬
‫להפוך.‬
‫לסובב.‬
‫מכת חום.‬
‫להרים.‬
‫לדחוף את הראש למעלה.‬
‫זהו. מושלם.‬
‫נשארו עשר דקות, נפחים. נשארו רק עשר דקות.‬
‫מרגישים את הלחץ? נשארו עשר דקות.‬
‫תסובב קצת. ג'ון,‬ ‫אתה מחזיק את כל החלקים יחד.‬
‫הנה הצוואר. אחת, שתיים, שלוש.‬
‫תכניסי את האחרון.‬
‫בואו נשים את זה בתנור.‬ ‫-יאללה, מינהי.‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫לוהט!‬
‫כל הכבוד.‬
‫יפה, מינהי.‬ ‫-אוקיי. כל הכבוד.‬
‫היה כיף, ג'ון.‬
‫- הצגה -‬
‫הרעיון של היצירה שלנו היא "בריא ושלם?".‬
‫זה תינוק עץ שמתעורר לחיים‬ ‫ואוכל את כל מה שסביבו.‬
‫- "מיליון יחידות סקוביל" -‬
‫לריסטרה וללהבות יש קשר לקהילה‬
‫ולקרבה שיש בין אומני זכוכית.‬
‫ברוכים הבאים לגלריית "צמד חמד".‬
‫זו היצירה של דן ומינהי, "לוהט וחריף".‬
‫זה אדיר. הייתי רוצה את זה בבית שלי.‬
‫אני מאוכזבת. מבחינה טכנית,‬ ‫הם לא דחפו את עצמם רחוק במיוחד.‬
‫הלוואי שהיו מקדישים קצת יותר זמן לכל אלמנט‬
‫כדי להעצים את הריאליזם בפלפלים‬ ‫או את קנה המידה של הלהבות.‬
‫אולי הם גם היו יכולים להיות קרובים יותר.‬
‫אבל יש דברים שאני‬ ‫ממש מתרגש מהם ביצירה הזו.‬
‫היא תופסת מקום בחלל.‬ ‫הוא בוהקת מאוד ונמשכים אליה.‬
‫- ג'וליה רוג'רס -‬
‫אני נהנית מהמרקם שאני רואה בלהבות.‬
‫הוא נותן הרגשה חמה, כמו אש, מעורפלת.‬
‫מה שנחמד בלהבות האלה,‬ ‫הוא שהן לא רק מה שרואים על פני השטח.‬
‫אם מסתכלים פנימה, מבינים שיש כמה שכבות,‬
‫והן מונחות זו על זו,‬ ‫וזה ממש מענג עבור הצופה.‬
‫זה של ג'ון שרווין וג'ון מורן,‬ ‫"בריא ושלם?".‬
‫סימן שאלה.‬
‫היצור הוא בהשראת אגדה צ'כית.‬
‫מבחינה רעיונית, אני ממש אוהב‬ ‫את זה כי יש לזה הרבה רבדים.‬
‫מבחינה טכנית, זו יצירה מעניינת מאוד.‬
‫המרקם נפלא, כל החלקים‬ ‫עובדים יחד מצוין, והיא מספרת סיפור.‬
‫שמתי לב שהראש כהה יותר משאר תינוק העץ.‬
‫הם לא עשו עבודה טובה בהתאמת הצבעים שם.‬
‫זה יצור מחריד למראה, אבל מרתק כל כך.‬
‫אני חייב לומר שמבחינת המראה‬ ‫זה לא מרשים במיוחד‬
‫בהשוואה ליצירה של מינהי ודן.‬
‫זה פשוט… זה תינוק ענף קטן.‬
‫בעיניי זה מעין ממתק לעיניים שממש קל לאהוב.‬
‫אולי בשביל זה צריך קצת יותר זמן כדי להבין.‬
‫היו לנו הרבה דעות.‬
‫בואו נדבר עם נפחי הזכוכית.‬ ‫-בואו נכניס אותם.‬
‫התחרות הזאת קשה. כולנו רוצים לנצח.‬
‫אני אמשיך לנסות להתקדם,‬ ‫אבל כל אומן כאן ינסה להתקדם.‬
‫הקרבתי הרבה כדי להגיע לנקודה הזאת,‬ ‫אבל אני לא מוכנה לעזוב.‬
‫אני אצא מהדלת רק אם מישהו‬ ‫ידחוף אותי החוצה.‬
‫בשביל האתגר הזה, הייתם צריכים‬ ‫לעבוד כצוות כדי ליצור יצירה אחת.‬
‫התרשמנו מאוד משתי הגישות השונות‬ ‫שכל צוות בחר.‬
‫גישה אחת הייתה מילולית יותר,‬ ‫והשנייה הייתה מושגית יותר.‬
‫דן ומינהי, נשמח לשמוע עוד‬ ‫על היצירה המשותפת שלכם.‬
‫קיווינו להכין יצירה שקל להתחבר אליה,‬
‫בעלת צבע נועז שממלאת את החלל.‬
‫הצבעים הבהירים והתצוגה‬ ‫הופכים אותה למיצב נהדר. נגיש מאוד.‬
‫האם זה מייצג את הטוב ביותר שלכם?‬
‫זה מה שאהבתי באתגר הזה, לעבוד עם מינהי‬
‫ולאחד כוחות ולהכניס את הכישרון‬ ‫של שנינו לתוך יצירה אחת.‬
‫אם היית יכול לשנות דבר אחד עכשיו,‬ ‫יש משהו שהיית משנה?‬
‫עוד.‬
‫יש גבול למה שאפשר להכין בזמן מוקצב,‬
‫ודחפנו כדי להכין כמה שיכולנו.‬
‫כיוונתי ל-20 פלפלי צ'ילי,‬ ‫ונראה לי שהכנתי 19, אז…‬
‫לא בדיוק, אבל סבבה.‬
‫ג'ון וג'ון.‬
‫ספרו לנו על היצירה שלכם.‬
‫יצרנו ילד עץ קטן, "אוטיק הקטן".‬
‫רצינו לשחק עם הסגנונות של שנינו,‬ ‫אז ידענו שהוא יהיה חמוד וקריפי,‬
‫וכך סיפור האגדה התעורר לחיים.‬
‫תוכלו לספר לנו איך בחרתם להציג‬ ‫את היצירה הזאת?‬
‫לא רצינו אותו בקו העיניים.‬ ‫כי זה ילד שלא אמור להיראות מאיים.‬
‫הצבנו אותו נמוך יותר כדי שיהיה צריך‬ ‫להתכופף אליו כדי להיכנס לכל הפרטים.‬
‫הכן נהפך למעין ספה או ספסל.‬
‫כך שהוא מסביר פנים,‬ ‫אפילו שמדובר במפלצת מאיימת.‬
‫אני אוהב אותו ממש.‬
‫הצבע על הראש כהה יותר מהגוף.‬
‫זה היה מכוון?‬
‫השתמשנו באותו הרכב צבע,‬ ‫כשעברנו מפסל מוצק לפסל מנופח.‬
‫הוא קצת כהה יותר משרצינו,‬ ‫אבל בשלב הזה כבר לא הייתה דרך חזרה.‬
‫תודה, ג'ון וג'ון.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה.‬
‫תודה לכם, אומנים. ניקח כמה דקות להתלבט.‬
‫אני רוצה ללכת עד הסוף.‬
‫הייתה לזה הרבה יותר השפעה,‬ ‫לקנה המידה הגדול ולצבע.‬
‫עשינו מה שבאנו לעשות.‬ ‫עשינו את הכי טוב בעינינו.‬
‫לדעתי הם הקשו על עצמם‬ ‫יותר ממה שהם היו צריכים.‬
‫יש לי עבודה לעשות כאן.‬
‫כן, זה לא נגמר.‬
‫תודה שחיכיתם. הגענו להחלטה.‬
‫הצוות המנצח היום…‬
‫הם ג'ון וג'ון.‬
‫טוב.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫צוות ג'ון לניצחון. תמיד אמרנו.‬ ‫-צוות ג'ון לניצחון.‬
‫על הגיליוטינה נמצאים דן ומינהי.‬
‫עשינו כמיטב יכולתנו.‬
‫דן ומינהי, כצוות, לא ניפחתם לנו את הסכך.‬
‫אז נסתכל על ביצועים אישיים.‬
‫דן. למה אתה צריך להישאר בתחרות?‬
‫הרעיון באתגר הזה הוא לשתף פעולה‬ ‫ולעשות את המוטל עליך.‬
‫עשיתי את החלק שלי בעבודה היטב.‬ ‫-מינהי?‬
‫אני מרגישה שניצלתי את תכונות הזכוכית.‬
‫רציתי להדגיש את האור ואת שקיפות החומר.‬
‫אם אשאר כאן, אוכל להמשיך לדחוף‬
‫ולהרחיב את האופקים שלי.‬
‫תודה.‬
‫-תודה.‬
‫האומן שהולך הביתה היום הוא…‬
‫אף אחד.‬
‫יש.‬
‫החלטנו שלשניכם מגיעה הזדמנות‬ ‫לאתגר נוסף כיחידים.‬
‫ניקח את זה, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫תזכו להמשיך לנפח.‬
‫וכולכם עדיין מתחרים‬ ‫על חבילת הפרסים בשווי 60 מיליון דולר‬
‫ועל התואר הנחשק, "אלוף הזכוכית".‬
‫ייתכן שאתם מסתכלים על השניים האחרונים.‬
‫כן, זה יהיה בסדר מבחינתי.‬
‫זה יהיה נורא.‬
‫נתראה באתגר הבא.‬ ‫-אוקיי.‬
‫תרגום כתוביות: מאיה קציר‬