Vhoďte písek, vápenec a potaš do pece rozpálené na 1100 stupňů Celsia,
a získáte sklovinu.
Zkušení skláři pak naberou roztavenou směs pomocí píšťal,
a když do nich fouknou, ze skla se stane bublina, které dají další tvar.
Nástroje i techniky pocházejí už z dob starého Říma. Připravte se…
na pořádné horko.
V největší severoamerické sklářské dílně
opět sledujeme 10 skvělých umělců,
kteří jdou ohněm proti ohni.
A teď začne zábava.
Jeď bomby, nebo jeď domů.
Ale velký risk…
Panebože.
- Opři to o lavici. - Já na to jdu vždycky zhurta.
…přináší velký zisk.
Paráda!
Pokud přežijí naši ohnivou soutěž, získají odměnu, která jim změní život
z jednoho z nich udělá toho nejlepšího skláře na světě.
Jsem Nick Uhas a vy budete brzy Vyfouknutí.
Johne Sharvine, Minhi, Johne Morane.
Dostali jste se do nejlepší trojky. Gratuluju.
- Jo. - Dobrá práce.
Je to citová horská dráha.
Myslel jsem, že vypadnu v první výzvě. Teď jsem ve finálové trojce. Úlet.
Vy tři jste přefoukali, přesochali a přežili sedm dalších umělců.
Můžete na sebe být hrdí. My na vás hrdí jsme.
Ale v cestě do finále vám stojí jedna maličkost,
a sice další výzva.
Vítězství v dnešní výzvě vám zajistí účast ve finále.
Když ho vyhrajete, získáte cenu v hodnotě 60 000 dolarů
a stáž ve světově proslulém Corningově muzeu skla.
Mám šanci jedna ku třem.
Je to děsivé a ohromující zároveň.
A rozšíříte řady bývalých vítězů naší soutěže,
Deborah Czereskové a Elliota Walkera.
V druhé řadě soutěže se Elliot stal z neznámého Brita Nejlepším sklářem.
A teď si může do životopisu připsat ještě položku „speciální porotce.“
Doufala jsem, že se tu někdy Elliot objeví.
Sledovat Elliota v soutěži bylo inspirativní.
Byl na našem místě. Takže to chápe a ví, jak těžké to je.
Když jsem byl na vašem místě, měl jsem strach.
Nikdy předtím jsem v severoamerické sklárně nepracoval.
A v průběhu soutěže jsem začal přemýšlet o vítězství. To mě taky vystrašilo.
Nevěděl jsem, jak se mi změní život, a jestli to zvládnu.
Tyhle myšlenky se mi do jedné honí hlavou. Vítězství by bylo děsivé.
Dnes chceme, abyste čelili svému největšímu strachu
a stal se vám inspirací pro umělecké dílo.
Může to být motivující strach, něco, co jste už přemohli,
nebo něco, co vás stále pronásleduje. Chceme, abyste byli odvážní a riskovali.
Věřte mi, teď není čas držet se zpátky.
Máme vysoká očekávání, takže vám dáme pět hodin a dva asistenty.
Budeme u vás hodnotit koncepci, technické provedení a celkovou prezentaci.
Dnešní vítěz bude vyhlášen nejlepším foukačem a postoupí do finále.
Umělec, který nás neoslní, bude vyřazen a opustí naši sklářskou dílnu navždy.
Elliote, ujmete se toho?
S radostí.
Skláři, čas vám začíná běžet…
teď.
NÁVRH
Dnes se pokusím čelit jedné ze svých největších obav.
Myslím, že to bude výzva, z které budu nadšený i vyřízený.
Mám dva starší bratry. Já jsem benjamínek Sharvin.
Moje dílo je o tom, jaké by to bylo ztratit jednoho z mých bratrů.
Vyrábím šest láhví.
Tři láhve budou symbolizovat silné vzpomínky, které s bratry sdílím.
A láhve na druhé straně znázorňují stav, kdybych jednoho z bratrů ztratil
a zbylé dva by to zdrtilo.
Jsem ve finálové trojce. Musím do toho dát vše.
Je to hodně práce.
Mám v plánu pohádkové ptáče, které se pokusilo vyletět z hnízda,
ale spadlo a umřelo. Hnízdo bude vyrobené z lidského srdce.
Tématem díla je umírání o samotě a po nezdaru.
Všechno, co dělám, řídí obavy nebo nejistoty.
Nejvíc se bojím nenaplněného potenciálu.
Před půl rokem jsem sledovala, jak můj manžel umírá,
a mám pocit, že jsem ztratila potenciál pro věci, které jsme vytvářeli spolu.
Strach mě motivuje.
Vyrobím klec, do které vyfouknu bublinu.
Pak nakřápnu její vršek, takže bude vidět rozpadající se vnitřek.
Důležité je dát tomu volný průběh a přestat doufat, že to bude krásné.
Těším se.
TVORBA
Je to šílený. Poslední výzva před finále. Chci to tam fakt napálit.
To byl skvělý náběr, Johne. Paráda.
Je to pěkně horké.
Je to skvělý pocit být v téhle fázi soutěže.
Ale když už jsem to dotáhla tak daleko, chci to dotáhnout až do konce.
Jsme tu tři, všichni jsme machři.
Abych se dostal do finále, budu ze sebe muset vydat všechno.
Dost nerad bych vypadl v téhle fázi.
Chci to dílo udělat tak, jak ho vidím v hlavě.
Aha. Tak to bylo dobrý.
Málem jsem umřel.
Jsi celej?
Naším úkolem je odhalit náš nejhlubší a nejtemnější strach
a pak ho ukázat světu.
Vyrábím mrtvé ptáčátko. Tématem je křehkost a snadnost pádu.
Je to strach, ale také realita.
Každá láhev bude jiná. Je to trochu divný.
Vyrábím šest láhví, které zachycují moje společné vzpomínky s bratry.
Nejdřív vyrobíme maják.
V každé láhvi bude něco ve stylu miniaturních lodí v láhvi.
Dělám spoustu věcí, které jsem ještě nikdy nedělal. Prubneme to.
To se mi líbí.
Vypadá to dobře.
Chci tu odkázat na umělecká díla, která jsem vytvořila se svým manželem.
Vypadá to jako chapadlo.
S Jessem jsme vyráběli klece z oceli,
a to se teď snažím ve sklárně napodobit.
Opaluju povrch skla, abych mu dodala strukturu.
Ráda nechávám plamen dělat si, co chce. I kdyby z toho vznikla prasklina.
Elliote, jaké to je, být zpátky v naší dílně? Naskakují vám nějaké vzpomínky?
Teď je to mnohem zábavnější než tehdy.
Pomohla vám výhra v soutěži zbavit se všech svých strachů a obav?
Ne, pořád jsem uzlíček nervů. Opravdu. Pořád jsem uzlíček nervů.
Katherine, vy pracujete v muzeích, jste profesorka, mistryně svého oboru.
Je pro vás strach z nezdaru stále téma?
No jestli! Jo, mám pocit, že spousta umělců
má vždycky strach z nezdaru.
Jsem moc rád, že vím, že to tak bude po celou kariéru.
- Celoživotní trýzeň. - Těším se.
Jo. Nikdy nezískáte jistotu.
Ahoj! Ahoj, konkurente.
Ahoj, konkurentko!
Otoč to trochu.
Nejdřív vyrábím maják Little Sable Point v Michiganu.
Naši nás tam s bratry brávali. Je to pro mě výjimečné místo.
K vytvoření spár používám tenhle japonský nůž z chirurgické oceli.
Dělá dokonalé linky.
Jo, tohle je precizní socha.
Zpátky.
Pomocí strunek nanáším na hlavu ptáčete barvu.
Napřed vyrobím hlavu. Chci do ní vložit hodně detailů.
Rozhodně mi přijde riskantní udělat jen jeden malý kousek,
který zabere hodně času a detailní práce.
Nejen, že je tam spousta detailů, ale i spousta barev.
Do tohohle díla stoprocentně vložím strach z nezdaru.
Pět hodin by měla být fůra času, ale není. Bude to nadoraz.
Doufám, že to nebude moje smrt.
Tak jo, teď vyrobíme láhev.
Elliote, chtěl byste si tuhle výzvu vyzkoušet?
Už bych si asi nechtěl vyzkoušet žádnou výzvu.
Už jsem si odkroutil svoje.
Nerad sdílím svoje pocity a tohle je tip výzvy, kde to jinak nejde.
Jste zahnaní do kouta a musíte se otevřít.
S tím bych asi dost zápolil.
Dnes jsem se do toho pustil jako blázen.
Jak těžké bude kritizovat soutěžící, když víte, čím si prošli?
Budu se dívat jen na dílo samotné. To je to, o co mi půjde.
Jestli dílo vypráví nějaký příběh.
Tak jo. Nahřát.
A z toho, co jsem dosud viděl, to tak rozhodně bude.
Může být trochu vysilující dělat něco, co tak úzce souvisí s mými pocity,
ale stojí to za to. Koneckonců je to dobrý způsob, jak to ventilovat.
Ani ve snu by mě nenapadlo, že budu jednou 33letá vdova.
A podívejte se na mě.
Když jsem přišla o svého manžela Jesseho,
bylo nesmírně těžké pokračovat v umělecké dráze.
On byl můj spolupracovník číslo jedna. Náš ateliér jsme vybudovali spolu.
Když všechno sdílíte s jedním člověkem, a najednou ho ztratíte,
ztratíte hodně, ztratíte kus sebe.
Hlavní myšlenka je to, že se ten ptáček pokusil o let, ale nevyšlo to.
Nechci umřít při marných pokusech, o to jde.
Nebýt umělec, který celý život žije od výplaty k výplatě.
Katherine, John Moran je těžká váha.
Ale překvapuje vás, že jsou v první trojce i John Sharvin a Minhi?
Minhi a John Sharvin jsou rozhodně nadějné talenty
s novým pohledem, energií a duchem.
Mají velký potenciál nás překvapit.
Jo, neboj, pojď blíž.
Myslím, že zkušenost hraje velkou roli,
ale zápal pro věc a svěží nápady můžou také někoho dostat až na vrchol.
Hezký.
- To je krása. - Nádhera.
Jak velký chci ten strom mít?
Právě teď pracuju na té láhvi se stromem.
Jejda. Pojď sem.
Elliote, tohle je poslední výzva před finále.
Co jste cítil během téhle fáze soutěže vy?
Myslím, že strach je hodně důležitá součást naší genetické výbavy.
Máme ho v DNA a pomáhá nám přežít.
A myslím, že mi to stále dokola znělo v hlavě, „přežít“, takže…
Ožehnu si obličej,
pro umění se musí trpět!
ZBÝVAJÍCÍ ČAS 2 HODINY
Tak se mi to líbí. Ano.
- Zdravím, Minhi, jak to jde? - Zdravím, dobře.
Vím, že tohle je už devátá výzva a jste plně ponořená do tohohle díla,
ale přemýšlela jste už o finálové výzvě?
- Už se vám něco klube v hlavě? - Ano.
Teď máte dvě možnosti. Kdo chcete, aby byl váš soupeř v poslední výzvě?
John, nebo John?
- Rozhodně John. - Perfektní odpověď.
To jste měla snadné.
Myslím, že to bude těžké bez ohledu na to, o kterého Johna půjde.
- Je těžké si vybrat. - Jo.
Mám si vybrat toho, proti komu bych mohla vyhrát,
nebo toho, koho si nejvíc vážím?
Rozhodně bych měla větší strach z Johna Morana než z Johna Sharvina.
John Sharvin pracuje trochu metodou pokus omyl.
Viděl jsem jednou něco na internetu a chci to zkusit.
Takže to teď dělám. Možná se popálím, nevím.
Tuhle závojovou techniku jsem viděl jen na sociálních sítích nebo na videu.
Nikdy jsem to nezkoušel. Prostě to prubneme.
Když kompletujete tak velké kusy, je tu velké riziko,
že k sobě nebudou správně pasovat,
když nebudou mít správnou teplotu a velikost, což je prostě…
Je to prostě šílený.
No nic.
Bum. Závoj. Tkanina. Je to tam.
Dobrý.
Bez hlavy to vypadá divně.
Ptáčka dělám poprvé.
Pořád vypadá dost divně.
Chci mu co nejdřív přidělat hlavu, protože pak bude vypadat hotově.
Doufám.
Otoč. Dost.
Jo, bude to dobrý.
Ty detaily na hlavě to všechno propojují dohromady.
Myslím, že to funguje. Jsem nadšený.
Dobře, chyť ho.
Bezva. Dál.
Zbývá jedna hodina, skláři! Šedesát minut.
Super.
Čtyři hodiny mi zabral jen ten ptáček. Ještě musím vyrobit to srdce.
Musím sebou hodit. Mám strach, že to nedokončím a pojedu domů.
- Zdravím. - Zdravím, Johne. Jak se vede?
- Docela dobře. - Nejlepší trojka. Jaký je to pocit?
Šílený. Většina lidí ve sklářském světě mě zná jen jako technika.
Možná jsem v tomhle lepší, než si myslím.
Vnímáte se jako outsidera?
Trochu jo.
Trpím skoro syndromem podvodníka a říkám si: „Co tady dělám?
Určitě přijdou na to, že nic neumím.“
Ale tohle jsou hezké vzpomínky, co sdílíme s bratry, takže…
Jak budou bratři reagovat, až vás uvidí v soutěži?
Myslím, že na mě budou hodně hrdí.
Odjakživa podporují mou lásku ke sklu a k umění.
Chci jim dokázat, že to dělám dobře.
- Přeju vám hodně štěstí. - Díky.
Hodně štěstí.
Tak co, jste připravení?
Tohle dílo je o dechu.
Rakovina Jessemu metastázovala do plic
a já ho viděla, jak naposledy vydechl.
To je symbolika tohohle díla.
Dech nám umožňuje pokračovat.
Zbývá vám třicet minut, umělci.
To byl fofr.
Jsem vycucanej.
Tak jo, stíháme to.
Dneska jedete jak draci.
Přijel jsem vyhrát. John a Minhi jsou skvělí konkurenti.
Ale nemít kontrolu nad výsledkem je děsivé.
Dobře, to je…
To je krásná láhev.
Krásná láhvi, rozbij se.
Vyrábím rozbité lahve, které symbolizují ztrátu jednoho z mých bratrů.
Když už nebudeme tři, zbudou jen dva zlomení
a rozbití lidé.
Otoč.
- Můžeme? - Jo.
Vejde se tam jen taktak.
Nejošidnější část je to, že chci tu bublinu nahoře rozbít.
Jdeme na to.
Ano, vím, že praskne, a ano, vím, že se rozbije,
ale já jen potřebuju, aby se to nerozbilo celé.
Vypadá to dobře.
Jaký je čas, prosím?
Tohle je pětiminutové varování. Zbývá už jen pět minut!
Nadoraz jedu!
Jste připravení. Dobře.
Poslední láhev.
Nahřát.
Tahle jde rovnou do koše.
Do toho.
Zvednout.
Nedýchat.
Dobře, chyť ho.
Zvedni. Tahej.
Krása. Hlavně to drž pohromadě.
ZCHLAZOVÁNÍ NOŘENÍ SKLA DO VODY
Super!
To se nerozpadne.
Běž.
Pěkně.
Díky, kámo.
Dobrá práce.
Stihli jsme to.
Dobrá práce.
- Pecka! - Jo!
- Dobrá práce. - Je to tam.
PREZENTACE
Tohle dílo o mně myslím hodně vypovídá.
Nedotýká se jen mých strachů, ale i toho, kdo jsem jako umělec a člověk.
Mám z něj velkou radost. A doufám, že mě posune do finále.
Tohle dílo je rozhodně to nejosobnější, co jsem tu udělal. Moc pro mě znamená.
Doufám, že porotci uvidí, že zvládnu i konceptuální dílo.
Má mnoho vrstev, je tam hodně významů. Tohle jsem já.
Doufám, že porotci spatří v mém díle ten emocionální zmatek.
Není to krásné, a to je právě výstižné.
Zármutek je všechno jen ne krásný.
Tak tady je, přátelé. Předposlední výstava.
Začněme u Minhiina výtvoru.
„Toto dílo vychází ze společné práce Minhi a jejího zesnulého manžela.
Teď je na Minhi, aby ty střepy posbírala.“
Když tohle slyším, vidím, jak je dobré znát kontext.
Protože bez toho bych asi nevěděl, čím je to dílo inspirované.
Je vždy ošidné dívat se na něco, co je ze skla, a je to rozbité,
protože váš první dojem je, že něco není v pořádku.
Proto si myslím, že je to trochu hazard.
Je těžké určit, které praskliny jsou úmyslné a které ne,
ale je to opravdu fyzický kousek. V mnoha ohledech působí pozitivně.
Tohle je dílo Johna Sharvina.
„Láhve znázorňují vzpomínky Johna Sharvina na jeho bratry
a zármutek, jaký by bez nich v životě cítil.“
Jsou to v podstatě dva kusy.
Tohle je radost a tohle je zármutek a strach.
Nevím, jestli bylo zapotřebí třech lahví. Mohl to nějak zredukovat.
Celé poselství je obsaženo už v téhle láhvi.
S tím souhlasím. Ale hodně se mi líbí ten rubáš, který ji zakrývá.
Tahle technika a její nevypočitatelnost mi přijde hodně zajímavá.
To mě oslovuje. Nejsem si jist, co se nám snaží sdělit
tím práškováním.
Ale je třeba říct, že ten maják i strom musel do lahve vložit za horka,
a pak ji zavřít. Což je velice ošemetné.
Jo, je velice těžké udělat to dobře.
Tohle je dílo Johna Morana.
„Představa toho, že neúnavně pracuje a přináší obrovské oběti jen proto,
aby zemřel sám a neúspěšný, Johna Morana k smrti děsí.“
Asi to znázorňuje ten pták, který vypadl z hnízda.
Jak si vzpomínám, to hnízdo má být zároveň srdce.
- To se úplně ztratilo. - Ano, ztratilo.
Myslím, že od toho, aby bylo dílo příliš abstraktní nebo stylizované,
ho dělí jen tenká hranice.
Přesto si myslím, že výraz toho ptáčka a to, jak je vymodelovaný,
jak má pootevřené oko, takže je v něm ještě plamínek života,
to je myslím krásně provedené.
Řekli byste, že je to dílo dost dobré na to, aby se autor dostal do finále?
Myslím, že je to stejné se všemi kusy.
Ve všech jsou velmi silné momenty, ale i věci, které mě míjejí.
Rozhodování bude hodně náročné.
Byl bych zklamaný, kdybych teď vypadl. Hodně jsem toho obětoval.
Chci se dostat až na konec.
V téhle fázi soutěži se cítím příšerně.
To, že jsem se dostala až sem, mě hodně vyčerpalo.
Jsem spokojený s tím, co jsem dnes dokázal.
Momentálně se cítím na postup do finále i na celkové vítězství.
Chtěli jsme, abyste čelili svým strachům a vytvořili výstižné skleněné dílo.
Minhi.
Doprovodný příběh je důležitá součást vašeho díla.
Máte pocit, že to, co je na podstavci, vyjadřuje všechno, co jste chtěla?
Mně se ten kousek moc líbí.
Jsem s ním osobně propojená. Vložila jsem do něj hodně ze sebe.
Zvenku ho pokrývá rubáš temnoty
symbolizující zármutek, který mě stravuje
a se kterým se každý den potýkám.
Určitě je pro vás nesmírně těžké se za těchto okolností nerozsypat.
Takže díky moc.
Děkuju.
Johne Sharvine, řekněte nám něco o své sbírce láhví.
Moji bratři, Mike a David, jsou mí nejlepší přátelé na celém světě.
Ty láhve zachycují naše dětské vzpomínky.
Láhve vlevo jsou popraskané a nedokážou si vytvořit nové vzpomínky.
Mně se moc líbí ta druhá láhev s gumovými projektily.
Jsem nejstarší ze tří bratrů,
takže dobře znám ten pocit, když to schytáváte.
Mohl byste vysvětlit, proč jste tu láhev vpravo zvenčí popráškoval?
Ten prášek jsou zabarvené vzpomínky, tak jsem to myslel.
Tyhle vzpomínky jsou poskvrněné, už ne tak jasné.
Jsou trochu matné.
- Dobře, děkuju. - Díky.
Johne Morane.
Líbí se mi dynamika ve vašem díle, ten způsob prezentace.
A ty detaily na tom ptáčkovi na spodním podstavci jsou opravdu krásné.
Nemáte ale pocit, že to srdce se v celkovém vyznění sochy trochu ztratilo?
To srdce mělo vypadat takhle.
Je to hnízdo, které se postaví z něčeho, co vám vyrvou z těla.
Má to být takhle poskládané, má to odkazovat na trnovou korunu.
Je to něco, co vás vtáhne, ale zároveň je to velmi intimní, když se přiblížíte.
Díky, Johne.
Díky.
Děkujeme vám. Víme, že v sázce je hodně.
Potřebujeme čas na poradu.
Jsem pořád rozpolcená.
Je těžké někoho vyřadit, když vytvoří tak osobní dílo.
Vložil jsem do toho spoustu emocí, sil i technických dovedností,
ale teď je to ve hvězdách.
Musíme mít na paměti, že dílo je důležitější než příběh.
Mám husí kůži. Mám zimnici. Třesu se.
Mám pocit, že vypadnout může kdokoliv.
Tak dobře. Jdeme jim to sdělit.
Pořád mám pocit, že odejdu jako vítěz, ať se stane cokoliv.
Díky za trpělivost. Tohle bylo jedno z našich nejtěžších rozhodnutí.
Dnešním nejlepším foukačem je…
John Moran.
Díky.
Jsem v extázi, že jsem dnes vyhrál.
Ani nedovedu popsat, jak jsem nadšený.
Gratuluju, Johne Morane. Zajistil jste si místo ve finále.
Děkuju. Opravdu.
Jsem strašně rád, že jdu dál.
Johne Sharvine, Minhi, pro jednoho z vás právě teď skončí cesta naší soutěží.
Soutěžící, který nás neoslnil a musí ihned opustit sklářskou dílnu, je…
John Sharvin.
Jasně. Děkuju moc. Tohle se nedá s ničím srovnat.
Bylo to fantastické.
Jste skvělí.
Vedla sis fantasticky.
Díky, kámo.
Díky, Johne.
Na začátku soutěže jsem se trochu hledal,
ale spoustu jsem se toho o sobě jako umělci a člověku naučil.
Povedlo se mi dostat se takhle daleko a jsem z toho na větvi.
Byla to parádní zkušenost.
Moc vám děkuju. Mějte se. Jste nejlepší.
Do soutěže jsem přišel jako technik v ateliéru, a odcházím jako umělec.
Jo!
Gratuluju, Minhi a Johne Morane.
Jdete spolu do finále.
Super.
Byl jsem ve vaší kůži.
A je nemožné vám něco radit, protože je to vaše vlastní cesta.
Ale upřímně si myslím, že všichni budou žasnout nad tím, co jste svedli.
Výborná práce. Jen tak dál.
Díky.
Minhi, Johne Morane. Uvidíme se ve finále.
Postup do finále je děsivý.
Netuším, co mě čeká.
Ani zbla.
A je to tu.
Překlad titulků: Petr Putna