Kast sand, kalk og soda inn i en 2000 graders Fahrenheit-smelteovn,
og du får flytende glass.
Dyktige glassblåsere samler smelteblandingen i hule rør.
Når de blåser, danner glasset en boble som kan formes.
Verktøy og teknikk stammer fra romertiden, men vi er i ferd med
å skru opp varmen.
Vi er i Nord-Amerikas største glasshytte
for å se ti særegnee kunstnere
bekjempe ild med ild.
Og nå begynner moroa.
Stort eller hjem.
Og med stor risiko...
Herregud.
-Hvil på benken. -Jeg går alltid sterkt ut.
...stor belønning.
Ja, baby!
Overlever de vår glødende konkurranse, vinner de en livsendrende premiepakke
som vil etablere dem over hele verden som Best i Glass.
Jeg heter Nick Uhas, og du er i ferd med å bli Blown Away.
John Sharvin, Minhi, John Moran.
Dere har kommet til topp tre. Gratulerer.
-Ja. -Bra jobba, folkens.
En emosjonell berg-og-dal-bane.
Trodde jeg tapte i første utfordring. Nå er jeg i semifinalen. Sprøtt.
Dere tre har overvunnet sju kunstnere for å komme dere hit.
Dere burde være stolte av dere selv. Det er vi.
Men det er bare én ting som står i veien for å komme til finalen…
Neste utfordring.
Å vinne dagens utfordring garanterer en plass i finalen.
Hvis du vinner den, får du en premiepakke på 60 000 dollar som inkluderer kontanter
og et opphold på Corning Museum of Glass.
Jeg har en tredjedels sjanse.
Det er skremmende og overveldende samtidig.
Du slutter deg til de tidligere Blown Away-mesterne,
Deborah Czeresko og Elliot Walker.
I sesong to gikk Elliot fra en tilfeldig britisk fyr til Best i Glass.
Nå kan han legge til noe annet i CV-en, gjestevurderer.
Jeg håpet definitivt å se Elliot dukke opp på et tidspunkt.
Å se Elliot konkurrere var svært inspirerende.
Han har vært her, så han skjønner hvor vanskelig det er.
Da jeg konkurrerte, bekymret jeg meg støtt.
Jeg hadde aldri vært i en nordamerikansk glasshytte.
Under konkurransen begynte jeg å tenke på å vinne. Det skremte meg også.
Uvisst om jeg var klar for at livet skulle endre seg.
Jeg har hatt alle de tankene. Å vinne ville vært skremmende.
I dag vil vi at du skal møte din største frykt
og skape et kunstverk inspirert av det.
Det kan være en frykt som motiverer deg, noe du har overvunnet,
eller noe som ennå hjemsøker deg. Vi vil at du skal være modig og ta sjanser.
Dette er ikke tiden for å holde igjen.
Våre forventninger er høye, så vi gir dere fem timer og to assistenter.
Vi skal vurdere ditt arbeid på konsept, tekniske ferdigheter og presentasjon.
Dagens vinner blir Best in Blow og går videre til finalen.
Kunstneren som ikke imponerer, vil bli eliminert og må forlate glasshytta.
Elliot, vil du føre ordet?
Ja takk.
Glassblåsere, tiden deres begynner…
nå.
DESIGNE
Prøver å møte en av mine største redsler i dag.
Jeg tror dette blir en utfordring som jeg elsker og hater samtidig.
Jeg har to eldre brødre. Jeg er babyen, Baby Sharvin.
Mitt verk handler om hvordan det ville være å miste en av brødrene.
Jeg lager seks flasker.
De tre første vil være sterke minner jeg har sammen med brødrene.
Flaskene på den andre siden ville vært hvis jeg mistet en av brødrene,
og de andre to ville vært oss helt knust.
Det er de siste tre. Jeg må satse.
Det er mye å gjøre.
Jeg skal lage noe eventyraktig, denne lille fuglen som prøvde å forlate redet,
men krasjet og døde. Reiret vil bli laget av deler av et menneskehjerte.
Konseptet er å dø alene som en fiasko, eller dø som en fiasko.
Alt jeg gjør styres av denne frykten eller usikkerheten.
Min største frykt er uoppfylt potensial.
Jeg så mannen min dø for seks måneder siden,
og jeg føler at jeg har mistet potensialet for det vi gjorde sammen.
Frykt motiverer meg.
Jeg skal lage en burform som jeg skal blåse en boble inn i.
Så åpner jeg toppen, som avslører innsiden som smuldrer.
Mye av det er at jeg oppgir kontrollen og håper at det blir vakkert.
Jeg er spent.
SKAPE
Dette er sprøtt. Én siste utfordring før finalen. Jeg vil virkelig lykkes.
Det var en fantastisk klump, John. Så bra.
Fint og varmt.
Det føles så godt å være på dette punktet i konkurransen,
Jeg har kommet så langt, jeg må komme meg helt frem.
Vi er tre, vi er alle fantastiske.
Det tar alt jeg har for å komme til finalen.
Jeg vil ikke bli eliminert på dette stadiet.
Jeg vil gjøre verket slik jeg vil ha det.
Ok. Det gjorde nettopp det.
Jeg døde nesten.
Går det bra?
Utfordringen er å avsløre din dypeste, mørkeste frykt
og så illustrere den for verden.
Jeg lager denne døde fuglen. Det handler om skjørhet, hvor lett vi kan falle.
Det er en frykt, men også en realitet.
Hver flaske er en egen ting. Det er litt rart.
Jeg lager seks flasker som fanger minner jeg har med mine brødre.
Vi tar fyret først.
De skal ha ting inne i flaskene som en flaskeskip-greie.
Jeg gjør mye jeg ikke har gjort før. Vi tar sjansen.
Jeg elsker det.
Hvordan det ser ut.
Jeg prøver å henvise til samarbeids- kunstverk jeg har laget med mannen min.
Veldig tentakelaktig.
Jesse og jeg pleide å lage burformer av stål,
så jeg etterligner det i glasshytta.
Jeg fakler glassoverflaten for å legge til tekstur.
Jeg elsker å la flammene gjøre som de vil. Selv om det blir en sprekk.
Elliot, hvordan føles det å være tilbake i glasshytta. Gjenopplever du det?
Jeg har det mye morsommere nå enn da.
Har det å bli Blown Away-mester slettet all frykt og bekymring?
Nei, jeg er fortsatt en nervebunt. Fullstendig. Fortsatt en nervebunt.
Katherine, du jobber på museer, du er professor, glasskunstmester.
Er frykten for å mislykkes fortsatt til stede?
Herregud. Ja, som for mange kunstnere
er det alltid frykt for at man vil mislykkes.
Deilig å vite at det fortsetter gjennom hele din karriere.
-Tortur, hele livet. -Ser fremover.
Ja. Du føler deg aldri trygg.
Hei! Hei, konkurrent.
Hei, konkurrent.
Vend litt.
Jeg lager først fyrtårnet, Little Sable Point i Michigan.
Mine foreldre tok oss brødre med dit. Det er veldig spesielt for meg.
For å lage linjer i teglsteinen bruker jeg den japanske, kirurgiske stålkniven.
Den lager perfekte linjer.
Ja, presisjonskulptur her.
Tilbake.
Jeg påfører farge på fuglens hode ved hjelp av strengene.
Jeg lager hodet først. Jeg vil ha mange detaljer i hodet.
Det føles risikabelt å lage én liten bit, mye tid og detaljer.
Det er ikke bare mange detaljer, det er mye farge.
Frykt for fiasko er innebygd.
Fem timer burde være rikelig, men er ikke det. Det pågår til siste slutt.
Jeg håper jeg ikke dør på denne.
Greit, la oss lage en flaske.
Elliot, ville du forsøkt deg her?
Jeg ville ikke forsøkt meg på noen utfordring.
Jeg har avtjent verneplikten.
Jeg er ingen naturlig del, og i denne utfordringene må man være det.
Du er i et hjørne, du må åpne deg litt.
Det er noe jeg ville slitt med.
Som en gal person gjør jeg dette i dag.
Hvordan blir det å kritisere kunstnerne og vite hva de har gjennomgått?
Jeg skal bare se på selve arbeidet. Det er det jeg skal se etter,
at verket forteller sin historie.
Ok. Flash.
Med det jeg har sett av kunstnerne hittil skal jeg klare det.
Det kan være utmattende å lage noe som er så nært knyttet til det jeg føler,
men det er verdt det. Det er en god måte å få det ut på.
Aldri på en million år trodde jeg at jeg ville bli en 33 år gammel enke.
Og her er jeg.
Da jeg mistet mannen min, Jesse,
var det utrolig vanskelig å fortsette som kunstner.
Han var min fremste samarbeidspartner. Vi bygde studioet vårt sammen.
Når du deler alt med en person, og du plutselig mister dem,
mister du mye, du mister en del av deg selv.
GJENVÆRENDE TID 3,5 TIMER
Tanken er at denne lille fuglen prøvde å fly og ikke klarte det.
Jeg vil ikke dø under forsøk, det er saken,
ikke som kunstner leve fra honorar til honrar hele livet.
Katherine, John Moran er hardtslående.
Er du overrasket over at vi har John Sharvin og Minhi blant de tre beste?
Minhi og John Sharvin er absolutt lovende nykommere
med friske øyne, frisk energi, frisk ånd.
De har stort potensial til å overraske oss.
Ja, fortsett. Gå nær.
Jeg tror erfaring teller mye,
men lidenskapen og ideene er mer enn nok til å få noen til toppen.
Fint.
-Den er nydelig. -Elsker den.
Hvor stort tre vil jeg ha her?
Akkurat nå jobber jeg med treflaska.
Oi sann. Kom hit.
Elliot, dette er siste utfordring før finalen.
Hva følte du under denne delen av konkurransen?
Jeg tror frykt er en viktig del av vår genetiske sammensetning.
Den er i vårt DNA, og den er der for at vi skal overleve.
Jeg tror det var hovedordet i mitt hode: "Overlev", så…
Skal brenne av meg trynet
Helvete, ja, for kunstens skyld
GJENVÆRENDE TID 2 TIMER
Det er det jeg mener. Greit.
-Hei, Minhi. Går det bra? -Hei, Elliot. Jeg har det bra.
Dette er niende utfordring, og hodet ditt er konsentrert om dette verket,
men har du tenkt på den siste utfordringen?
-Har du noe i tankene? -Ja.
To valg. Hvem vil du kjempe imot i den siste utfordringen?
Er det John eller John?
-Definitivt John. -John, perfekt svar.
Det er enkelt for deg.
Jeg tror det blir tøft, uansett hvilken John jeg må slåss imot.
-Det er vanskelig å velge. -Ja.
Velger jeg den jeg tror jeg kan vinne mot,
eller velger jeg den jeg respekterer mest?
Jeg ville bekymret meg mer for John Moran enn for John Sharvin.
John Sharvins arbeid har vært litt treff-eller-bom.
Jeg så noe på Internett, og jeg vil prøve det,
Det som skjer er at jeg kan bli svidd.
Jeg har bare sett denne slørteknikken på sosiale medier eller som en video av den.
Aldri prøvd det. Vi bare gjør det.
Det er en stor risiko ved å sette disse delene sammen,
om de ikke er satt opp riktig,
om temperaturene er feil, størrelsene er feil, noe som bare er…
Det er sprøtt.
Ja vel.
Drønn. Slør. Stoff. Spikret det.
Ok.
Det er så rart uten hode.
Jeg har aldri laget en fugl før. Den ser fortsatt merkelig ut.
Jeg vil feste hodet. Jeg tror det vil gi den en følelse av ferdiggjørelse.
Håper jeg.
Vend... stopp.
Ja, det blir bra.
Detaljene i hodet, alt bringer det sammen.
Den gjør det den skal gjøre. Jeg er spent.
Ok, ta den.
Greit, neste.
Én time igjen, glassblåsere. Seksti minutter.
Supert.
Det var fire timer på den lille fuglen. Jeg må lage hjertet.
Det haster. Jeg er redd jeg ikke blir ferdig og må dra hjem.
-Hei. -Hei, John Sharvin. Hvordan går det?
-Det går ganske bra. -Topp tre. Hvordan føles det?
Det er sprøtt. De fleste i glassverdenen kjenner meg som glasstekniker.
Kanskje jeg er bedre til dette enn jeg tror jeg er.
Ser du på deg selv som underlegen?
Litt.
Jeg lider av et svindleri-syndrom: "Hva gjør jeg her?
De vil avsløre meg. Jeg er faktisk fryktelig..."
Dette er glade minner jeg har med mine brødre, så…
Hva vil brødrene dine føle ved å se deg her?
Jeg tror de blir veldig stolte av meg.
De har alltid støttet min lidenskap for glass og kunst.
Jeg vil bevise at dette har vært bra.
-Lykke til. -Takk.
Lykke til.
Greit, folkens. Er dere klare for dette?
Dette verket handler om åndedrag.
Jesses kreft spredte seg til lungene,
og jeg så ham ta sitt siste åndedrag.
Og det er symbolikken her.
Åndedraget er det som lar oss fortsette.
Tredve minutter igjen av denne utfordringen.
30 MINUTTER
Det gikk raskt.
Helt utmattet.
Greit. Vi er på rett spor.
Dere imponerer i dag.
Jeg er her for å vinne. John og Minhi er gode konkurrenter.
Å ikke ha kontroll over utfallet er nifst.
Ok, det er den...
Det er en søt flaske.
Søt flaske, la oss knuse.
Jeg lager disse ødelagte flaskene, som symboliserer å miste en av brødrene.
Hvis vi ikke er en gruppe på tre lenger, er det bare disse to ødelagte menneskene
som er igjen.
Vend.
-Klar? -Ja.
Passer knapt inn der.
Den uberegnelige delen er at jeg vil sprekke opp boblen.
La oss gjøre det.
Ja, jeg vet den vil sprekke, og jeg vet den vil knuses,
men det jeg ikke vil, er at hele greia skal knuses.
Det ser bra ut.
Tidssjekk, takk!
Dette er ditt fem minutters varsel.. Det er bare fem minutter igjen.
Til siste slutt
Kledd for anledningen. Bra.
Siste flaske.
Flash.
Denne skal i bøtta.
Kjør på.
Løft.
Hold pusten.
Ok, ta den.
Jepp. Løft. Dra.
Nydelig. Fint. Bare hold det sammen.
HERDING SENKE GLASS I VANN
Vipp, ja.
Det holder sammen.
Fort.
Fint.
Fint, kompis.
Bra jobba, folkens.
Vi klarte det.
Bra jobba.
-Visst faen! -Ja!
-Bra jobba. -Vi klarte det.
PRESENTERE
Dette verket forteller mye om meg.
Det berører mer enn bare min frykt, men hvem jeg er som kunstner og person.
Jeg er stolt av det. Jeg håper det får meg til de to siste.
Dette verket er det mest personlige jeg har laget. Det betyr så mye for meg.
Jeg håper vurdererne ser at jeg kan jobbe konseptuelt.
Det er lag her, og det er mye som skjer. Dette er bare meg.
Jeg håper vurdererne ser den emosjonelle uroen i dette arbeidet.
Det er ikke vakkert, og det er gripende.
Sorg er alt annet enn vakkert.
Vel, her er det, folkens. Det nest siste galleriet.
La oss begynne med Minhis verk.
"Dette er modellert etter et arbeid Minhi og hennes avdøde ektemann jobbet med.
Nå må Minhi hente de ødelagte bitene."
Godt å ha den sammenhengen når man hører det utsagnet.
Jeg ville ikke nødvendigvis vite hvor verket kommer fra uten det.
Det er vanskelig når man ser på noe av glass som er ødelagt
fordi førsteinntrykket er at noe er galt.
Det er litt av et sjansespill med et verk som dette.
Det er vanskelig å definere hvilke brudd som er forsettlige og de som ikke er det,
men det er et fysisk verk. Det har en tilstedeværelse på mange positive måter.
Dette er John Sharvins verk.
"Flaskene viser John Sharvins minner om sine brødre
og sorgen som ville komme uten dem i hans liv."
Det er to deler.
Dette er verkets glede og sorgen og frykten.
Han trengte ikke disse tre flaskene. Han kunne ha redigert litt.
Mye av det han prøver å si er innkapslet i denne.
Jeg er enig i det. Jeg liker virkelig dette sløret på toppen.
Jeg syns teknikken og mangelen på kontroll er interessant.
Det funker for meg. Jeg er usikker på på hva den pulveriserte delen
prøver å legge til verket, eller fortelle.
Han måtte legge både fyrtårnet og treet inn i flaska, varmt,
og så lukke flaska etterpå. Veldig vanskelig.
Det er vanskelig å gjøre det bra.
Dette er John Morans verk.
"Tanken om å jobbe utrettelig og ofre mye
for å dø alene og som en fiasko skremmer John Moran.
Jeg ser det med fuglen som har falt ut av redet.
Som jeg husker det, skal redet også være et hjerte.
-Den er helt fortapt. -Den er veldig fortapt.
Jeg syns det er en fin linje mellom et verk som er for abstrakt eller stilisert.
Jeg syns uttrykket og animasjonen i selve fuglen, skulpteringen,
og øyet bare litt åpent, så den har fortsatt den lille livsflammen.
Jeg syns det er vakkert gjort.
Vil du si at dette verket er bra nok til å komme inn blant de to siste?
Jeg tror det er det samme med alle verkene.
Det er veldig sterke elementer og deler som ikke treffer meg.
Det skal mye til for å nå en avgjørelse.
Jeg blir skuffet om jeg må dra. Jeg har ofret mye.
Jeg vil komme til slutten.
På dette punktet i konkurransen føler jeg meg forferdelig.
Å komme så langt har tatt mye ut av meg.
Jeg er fornøyd med det jeg gjorde i dag.
Jeg kunne se meg selv i de to siste og vinne nå.
Vi ba dere møte deres frykt og skape et gripende verk av glass.
Minhi.
Bakgrunnshistorien er en veldig stor del av ditt verk.
Føler du at det som er på pidestallen uttrykker så mye som du ønsker?
Jeg elsker virkelig dette verket.
Jeg føler meg personlig knyttet til og omgitt av det.
Det er innhyllet av mørket på utsiden
som viser sorgen som fortærer meg,
som jeg kjemper med hver eneste dag.
Jeg er sikker på at det er vondt å bevare fatningen under disse omstendighetene.
Mange takk.
Takk.
John Sharvin, vi vil gjerne høre om flaskene dine.
Mine brødre, Mike og David, er mine beste venner i hele verden.
Flaskene fanger minner vi hadde i oppveksten.
Flaskene til venstre er sprukne og kan ikke skape nye minner.
Jeg liker virkelig den andre flaska med gummikuler.
Siden jeg er den eldste av tre brødre,
er jeg kjent med følelsen av å bli bombardert.
Kan du si noe om bruken av pulver på utsiden av høyre side?
Pulveret er de plettede minnene, slik jeg så det.
De minnene ville bli skitne, ikke like rene lenger.
De ville vært litt uklare.
-Ok, takk. -Takk.
John Moran.
Jeg elsker dynamikken i verket, slik du presenterte det.
Detaljene og elegansen du har i fuglen på bunnen er virkelig nydelig.
Syns du at hjertedelen i skulpturen kanskje ble borte?
Hjertedelen skulle settes sammen.
Det skal være et reir du bygger, noe som er revet ut av hjertet ditt.
Det skal settes sammen med referanse til en tornekrone.
Noe som trekker en inn, men som ville vært veldig intimt når man nærmet seg.
Takk, John.
Takk.
Takk. Vi vet at det står mye på spill for alle tre.
Vi trenger tid til å rådslå.
Jeg er splittet.
Det er vanskelig å eliminere noen når arbeidet er så personlig.
Jeg har lagt så mye følelsesmessig, fysisk, teknisk inn i dette,
men det er oppe i lufta nå.
Vi må huske at det handler mer om verket enn historien.
Jeg har gåsehud. Jeg har frysninger. Jeg skjelver.
Jeg føler at hvem som helst kan dra hjem.
Greit. Vel, la oss levere nyheten.
Jeg føler at jeg går herfra som vinner, uansett hva som skjer.
Takk for at dere ventet. Dette er en av de vanskeligste avgjørelsene vi har tatt.
Dagens Best in Blow går til…
John Moran.
Takk.
Jeg er i ekstase for at jeg vant.
Med spenningen akkurat nå kan jeg ikke uttrykke det.
Gratulerer, John Moran. Du har sikret deg en plass i finalen.
Takk. Virkelig.
Jeg gleder meg til å gå videre.
John Sharvin, Minhi, for én av dere avsluttes Blown Away-reisen her og nå.
Den som ikke blåste oss bort og som må forlate glasshytta straks er...
John Sharvin.
Takk, folkens. Dette overgår alt annet jeg har gjort.
Det er fantastisk.
-Dere er fantastiske. -Du var flink.
Du var fantastisk.
Glad i deg, kompis.
Takk, John.
Jeg var litt bortkommen i denne konkurransen,
og jeg har lært så mye om meg selv som kunstner og som menneske.
Jeg klarte å komme så langt i konkurransen og er henrykt for det.
Det har vært en flott opplevelse.
Mange takk. Ha det bra. Dere ruler.
Jeg begynte her som studiotekniker, og jeg drar som kunstner.
Ja!
Gratulerer, Minhi og John Moran.
Dere møter hverandre i finalen.
Greit. Jeg har vært i deres sko.
Det er umulig å gi råd, for det er deres egen reise.
Men jeg tror alle har respekt for det dere har gjort så langt.
Så bra gjort. Stå på videre.
Takk.
Minhi, John Moran. Vi ses i finalen.
Å gå inn i finalen er grusomt.
Vet ikke hva som følger.
Det gjør jeg virkelig ikke.
På'n igjen.
Tekst: Øystein Johansen