‎UN SERIAL NETFLIX
‎Aruncă nisip, calcar și sodă ‎într-un cuptor la 1.100 °C
‎și obții sticlă lichidă.
‎Sticlarii modelează amestecul topit ‎folosind țevi lungi.
‎Când suflă, sticla se umflă și formează ‎un balon care poate fi modelat.
‎Tehnicile datează din vremea romanilor, ‎dar‎ ‎noi suntem pe cale…
‎să încingem atmosfera.
‎Suntem la cel mai mare atelier din SUA, ‎unde zece sticlari de excepție…
‎se joacă cu focul.
‎Începe distracția!
‎Dă totul!
‎Cine nu riscă…
‎- Doamne! ‎- Stai pe bancă!
‎Încep în forță.
‎…nu obține gloria.
‎Da, frate!
‎Dacă supraviețuiesc competiției noastre, ‎vor câștiga un premiu fabulos
‎care-i va consacra ‎drept cei mai buni sticlari din lume.
‎Sunt Nick Uhas. ‎Urmăriți ‎Suflă sticla cât e caldă!
‎John Sharvin, Minhi, John Moran.
‎Sunteți primii trei. Felicitări!
‎- Da. ‎- Felicitări, oameni buni!
‎A fost un carusel de emoții.
‎Credeam că plec acasă din prima. ‎Dar am ajuns între cei trei finaliști.
‎Voi trei ați suflat, ‎ați modelat și ați rezistat
‎mai bine decât alți șapte artiști.
‎Să fiți mândri de voi! Noi suntem.
‎Un singur amănunt ‎stă între voi și un loc în finală.
‎Următoarea provocare.
‎Dacă învingeți azi, ‎aveți un loc rezervat în finală.
‎Dacă veți câștiga finala, ‎primiți un premiu de 60.000 de dolari
‎și un stagiu la Muzeul Sticlei Corning.
‎Am o șansă din trei. ‎Mă înfioară și mă uluiește simultan.
‎Vă veți alătura campionilor ‎de la Suflă sticla cât e caldă,
‎Deborah Czeresko și Elliot Walker.
‎În sezonul 2, dintr-un britanic oarecare, ‎Elliot a devenit Cel mai bun sticlar.
‎Acum mai poate adăuga ceva în CV: ‎evaluator invitat.
‎Speram să-l văd pe Elliot ‎la un moment dat.
‎M-a inspirat să-l văd în competiție.
‎A fost și el aici. ‎Ne înțelege, știe cât e de greu.
‎În locul vostru, îmi făceam întruna griji.
‎Nu mai fusesem ‎într-un atelier nord-american.
‎Concurând, am început ‎să mă gândesc la victorie.
‎Și asta m-a speriat.
‎Nu știam dacă sunt pregătit de schimbare.
‎Toate gândurile astea mi-au trecut ‎prin cap. Cât m-ar speria victoria.
‎Astăzi, vrem să vă confruntați ‎cu cele mai mari frici
‎și să creați o lucrare inspirată din ele.
‎Poate fi ceva ce vă motivează,
‎ce ați depășit deja ‎sau ce încă vă bântuie.
‎Vrem să fiți curajoși ‎și să vă asumați riscuri.
‎Nu e momentul să vă abțineți, credeți-mă!
‎Avem așteptări mari de la voi, ‎așa că vă dăm cinci ore și doi asistenți.
‎Vă vom evalua lucrările după concept, ‎abilități tehnice și prezentare generală.
‎Câștigătorul de azi ‎va fi Cel mai bun suflător
‎și va merge în finală.
‎Artistul care nu ne dă pe spate ‎va fi eliminat și invitat să plece.
‎- Elliot, le spui tu? ‎- Da, te rog!
‎Sticlari, cronometrul pornește…
‎acum.
‎Azi încerc să-mi confrunt o mare frică.
‎Cred că va fi o probă ‎pe care o voi iubi și o voi urî.
‎Am doi frați mai mari. ‎Eu sunt mezinul, micul Sharvin.
‎Voi crea o lucrare care să reflecte ‎teama de a-mi pierde un frate.
‎Creez șase sticle.
‎Primele trei vor fi ‎amintiri reprezentative cu frații mei.
‎Sticlele de pe cealaltă parte ‎vor reprezenta pierderea unui frate
‎și celelalte două vom fi noi, distruși.
‎E semifinala. Trebuie să bag mare.
‎E mult de muncă.
‎Am de gând să fac o pasăre de basm, ‎un pui de pasăre
‎care a plecat din cuib, ‎dar a căzut și a murit.
‎Cuibul va fi făcut ‎din fragmente de inimă omenească.
‎Conceptul e ideea ‎de a muri singur, ca un ratat.
‎Tot ce fac e influențat ‎de frici și nesiguranțe.
‎Frica mea supremă ‎e potențialul neîmplinit.
‎Mi-am văzut soțul murind, acum șase luni,
‎și simt că am pierdut potențialul ‎a ceea ce făceam împreună.
‎Frica mă motivează.
‎O să creez forma unei cuști ‎în care voi sufla o bulă.
‎Apoi o să sparg partea de sus, ‎pe unde se va vedea interiorul destrămat.
‎În mare parte, îmi reprezintă ‎renunțarea la control
‎și speranța că va fi frumos.
‎Sunt entuziasmată.
‎CREAȚIE
‎Nebunie curată! ‎Mai e o singură probă înainte de finală.
‎Vreau să dau lovitura.
‎Frumoasă șarjă, John! Bravo!
‎Așa, încinsă!
‎Mă simt extraordinar ‎că am ajuns până aici în competiție.
‎Simt că, dacă am ajuns atât de departe, ‎e cazul să ajung până la capăt.
‎Am rămas trei. Toți, extraordinari.
‎Va fi nevoie să dau totul ‎ca să ajung în finală.
‎N-aș vrea să fiu eliminat acum.
‎Vreau să fac lucrarea ‎așa cum mi-o imaginez.
‎Bine. S-a rezolvat!
‎- Era să mor. ‎- Ce?
‎Trebuie să ne dezvăluim ‎cele mai negre frici
‎și să le arătăm lumii.
‎O să fac un pui de pasăre mort.
‎E vorba de fragilitate, ‎de cât de ușor ne putem prăbuși.
‎E o frică, dar și o realitate.
‎Fiecare sticlă e un obiect anume. ‎E oarecum ciudat.
‎Da, fac șase sticle ‎care surprind amintiri cu frații mei.
‎Prima dată facem farul.
‎Sticlele vor conține alte lucrări. ‎Cam ca sticlele cu corăbii în ele.
‎Fac multe lucruri în premieră. ‎Ne încercăm norocul.
‎Îmi place mult. Îmi place cum arată.
‎Fac trimitere la lucrări ‎create împreună cu soțul meu.
‎Aduce a tentacul.
‎Eu și Jesse cream ‎forme asemănătoare cu cuștile, din oțel,
‎așa că reproduc asta ‎în atelierul de sticlărie.
‎Ard suprafața sticlei, ‎ca să-i adaug textură.
‎Îmi place să las flacăra ‎să-și facă treaba, chiar dacă crapă.
‎Elliot, cum e revenirea în atelier? ‎Te cuprind amintirile?
‎Mă distrez mult mai bine acum ‎decât m-am distrat atunci.
‎Să înțeleg că titlul de campion ‎ți-a șters toate temerile și grijile?
‎Nu, sunt tot un pachet de nervi. ‎Fără îndoială. Un pachet de nervi.
‎Katherine, expui în muzee, ‎ești profesoară și maestră în sticlărie.
‎Tot te mai bântuie teama de eșec?
‎Doamne! Da. ‎La mulți artiști e prezentă teama de eșec.
‎Mă bucur să aflu ‎că nu te părăsește toată cariera.
‎- O viață de tortură. ‎- Abia aștept!
‎Da. Niciodată nu ești sigur pe tine.
‎Bună! Salut, concurență!
‎Salut, concurență!
‎Rotește puțin!
‎Prima piesă va fi farul. ‎Little Sable Point, din Michigan.
‎Părinții ne duceau colo. ‎E un loc special pentru mine.
‎Pentru linii și cărămizi, ‎folosesc un cuțitaș japonez din oțel.
‎Trasează linii perfecte.
‎Da, modelaj de precizie.
‎Înapoi!
‎Aplic culoare pe capul păsării ‎cu ajutorul tijelor.
‎Încep cu capul păsării. ‎Vreau să îl creez în detaliu.
‎Cu siguranță mi se pare riscant ‎să creez o piesă relativ mică,
‎migăloasă, în care să investesc timp.
‎Nu are numai multe detalii, ‎ci și multă culoare.
‎Teama de eșec e cuprinsă în piesa asta.
‎Cinci ore par o grămadă de timp, ‎dar nu e așa.
‎O să fie la mustață.
‎Sper să nu mă omoare.
‎Hai să facem o sticlă!
‎Elliot, ai participa la proba asta?
‎N-aș vrea să particip la niciuna. Nu cred.
‎Simt că mi-am ispășit sentința.
‎Nu-mi stă în fire să mă destăinui, ‎iar la proba asta ești obligat s-o faci.
‎Ești cu spatele la zid. ‎Trebuie să te deschizi.
‎Mie mi-ar fi greu.
‎Ca nebunul, ‎tocmai azi m-am decis să fac asta.
‎Cât de greu îți va veni să-i critici, ‎știind prin ce au trecut?
‎Voi încerca să evaluez doar lucrarea.
‎Asta o să caut, ‎povestea transmisă de lucrare.
‎Bine. Foc!
‎Din ce am văzut și la ce știu despre ei, ‎o să ofere asta.
‎E puțin extenuant să fac ‎ceva atât de strâns legat de ceea ce simt.
‎Dar merită. ‎La urma urmei, e o defulare bună.
‎În vecii vecilor n-aș fi zis ‎că o să fiu văduvă la 33 de ani.
‎Și poftim!
‎Când l-am pierdut pe soțul meu, Jesse,
‎a fost extrem de greu ‎să-mi continui cariera artistică.
‎El era colaboratorul meu principal. ‎Am înființat studioul împreună.
‎Când împarți totul cu cineva ‎și apoi pierzi brusc acea persoană,
‎pierzi enorm, pierzi o parte din tine.
‎TIMP RĂMAS: 3 ORE ȘI JUMĂTATE
‎Ideea e că puiul de pasăre ‎a încercat să zboare din cuib și a ratat.
‎Nu vreau să mor încercând, asta e.
‎Să-mi trăiesc viața de artist ‎de la un salariu la altul.
‎Katherine, John Moran ‎e un artist consacrat.
‎Dar te surprinde că John Sharvin și Minhi ‎sunt printre primii trei?
‎Minhi și John Sharvin sunt cu siguranță ‎niște mari artiști în devenire,
‎cu perspective noi, energie și spirit noi.
‎Au mult potențial de a ne surprinde.
‎Da, continuă! Mai aproape!
‎Cred că experiența contează mult,
‎dar pasiunea și ideile ‎sunt de-ajuns ca să te aducă la vârf.
‎Frumos!
‎- Superb! ‎- Îmi place enorm!
‎Cât de mare să fie copacul?
‎Acum lucrez la sticla cu copac înăuntru.
‎Hopa! Treci încoace!
‎Elliot, e ultima probă înainte de finală.
‎Tu ce simțeai ‎în momentul ăsta din competiție?
‎Cred că frica e o parte importantă ‎din bagajul nostru genetic.
‎O avem în ADN. ‎E acolo ca să ne ajute să supraviețuim.
‎Cred că asta îmi trecea prin minte. ‎„Supraviețuiește!” Așa că…
‎O să mă frig pe față
‎La naiba, de dragul artei
‎TIMP RĂMAS: 2 ORE
‎Asta e! Bine!
‎- Bună, Minhi! Toate bune? ‎- Bună, Elliot! Da.
‎Știu că e a noua probă ‎și că ești absorbită de lucrare,
‎dar te-ai gândit la proba finală?
‎- Ai vreo idee? ‎- Da.
‎Ai două opțiuni ‎dacă e să-ți alegi adversarul din finală.
‎Să fie John sau John?
‎- John, clar. ‎- John. Ai răspuns perfect.
‎A fost simplă întrebarea.
‎Cred că va fi greu, ‎indiferent cu care John mă voi confrunta.
‎- E foarte greu de ales. ‎- Da.
‎Îl aleg pe cel ‎pe care cred că-l pot învinge?
‎Sau pe cel ‎pe care îl respect cel mai mult?
‎Cu siguranță m-ar îngrijora mai mult ‎John Moran decât John Sharvin.
‎Lucrările lui Sharvin ‎au fost una caldă, una rece.
‎Am văzut ceva pe internet ‎și vreau să încerc.
‎Asta fac aici. S-ar putea să mă ard.
‎Am văzut tehnica asta de drapaj ‎doar pe rețelele de socializare.
‎N-am încercat-o niciodată. ‎O s-o facem și gata!
‎Există un are risc ‎în alipirea acestor piese.
‎Dacă nu se aliniază corect
‎sau temperaturile ori dimensiunile ‎nu sunt corespunzătoare, ceea ce…
‎E nebunie curată.
‎Bine!
‎Pac! Drapaj. ‎Ca o țesătură. A ieșit la fix!
‎Bine.
‎Arată ciudat fără cap.
‎N-am mai făcut păsări.
‎Dar arată ciudat, totuși.
‎Vreau să-i pun capul. ‎Așa o să arate întreg.
‎Sper.
‎Rotește! Stai!
‎Da. O să fie bine.
‎Toate detaliile capului ‎completează piesa.
‎Simt că își îndeplinește scopul. ‎Sunt entuziasmat.
‎Bine. Apuc-o!
‎Bun. Următoarea!
‎A mai rămas o oră, sticlari! ‎Șaizeci de minute.
‎Excelent!
‎TIMP RĂMAS: 1 ORĂ
‎Am lucrat patru ore la puiul de pasăre. ‎Acum facem inima.
‎Trebuie să mă grăbesc. ‎Mă tem că nu termin și plec acasă.
‎- Bună! ‎- Bună, John Sharvin! Cum merge?
‎- Chiar bine. ‎- Primii trei. Cum te simți?
‎E nebunie curată. În domeniu, ‎cei mai mulți mă cunosc drept tehnician.
‎Poate sunt mai talentat decât credeam.
‎- Deci te consideri inferior? ‎- Puțintel.
‎Mai că am sindromul impostorului. ‎Îmi zic: „Ce caut eu aici?
‎O să se prindă că de fapt sunt groaznic…”
‎Astea sunt amintirile frumoase ‎cu frații mei, așa că…
‎Cum se vor simți ei ‎când te vor vedea aici?
‎Cred că vor fi foarte mândri de mine.
‎Mereu mi-au susținut ‎pasiunea pentru arta sticlăriei.
‎Vreau să le arăt că a meritat. ‎Să nu-i dezamăgesc.
‎- Succes! ‎- Mulțumesc.
‎Succes!
‎Bine. Sunteți gata?
‎Lucrarea e despre respirație.
‎Cancerul lui Jesse ‎a făcut metastază în plămâni
‎și l-am văzut ‎trăgându-și ultima răsuflare.
‎Acesta e simbolismul.
‎Respirația e cea ‎care ne permite să mergem mai departe.
‎Mai sunt 30 de minute din probă, artiști!
‎Ce repede a trecut!
‎TIMP RĂMAS: 30 DE MINUTE
‎Sunt epuizat.
‎Bun. Suntem în grafic.
‎Faceți ravagii azi!
‎Am venit să câștig. ‎John și Minhi sunt adversari redutabili.
‎E groaznic că nu pot controla rezultatul.
‎Bun, este…
‎Ce sticlă simpatică! ‎Sticlă simpatică, să te sparg!
‎Fac niște sticle diforme, ‎reprezentând pierderea unui frate.
‎Dacă nu mai suntem trei, ‎rămân doar doi oameni distruși,
‎lăsați de izbeliște, practic.
‎Răsucește!
‎- Gata? ‎- Da.
‎Abia încape.
‎Partea complicată ‎e că vreau să sparg bula.
‎S-o facem!
‎Da, știu că se va fisura ‎și da, știu că se va sparge,
‎dar ce nu vreau e să se spargă toată.
‎Arată bine.
‎Cât timp mai e, vă rog?
‎Mai aveți cinci minute. ‎Au mai rămas doar cinci minute.
‎La mustață
‎Ești echipată. Bine.
‎Ultima sticlă!
‎Foc!
‎Asta intră în găleată.
‎Hai!
‎Ridic-o!
‎Fii pe fază!
‎Bine. Prinde-o! Ridic-o și trage-o!
‎Superb! E bine. Vezi să nu se spargă!
‎CĂLIRE - SCUFUNDAREA STICLEI ÎN APĂ
‎Răstoarnă-te! Da!
‎N-o să se spargă.
‎Hai!
‎Frumos!
‎Bravo, frate!
‎Felicitări, oameni buni!
‎- Am reușit! ‎- Bravo!
‎- Da, frate! ‎- Da!
‎- Bravo! ‎- Am reușit.
‎PREZENTARE
‎Lucrarea asta spune multe despre mine.
‎Nu-mi abordează doar fricile, ‎ci și identitatea artistică și umană.
‎Sunt foarte mândru de ea. ‎Sper să mă ducă în finală.
‎Lucrarea asta e cea mai intimă ‎din câte am făcut.
‎Înseamnă enorm pentru mine.
‎Sper ca juriul să vadă ‎că pot crea artă conceptuală.
‎Sunt mai multe niveluri aici, ‎reprezintă multe.
‎Mă reprezintă pe mine.
‎Sper ca juriul să vadă ‎freamătul de emoții din această lucrare.
‎Nu e frumoasă, iar asta e tulburător.
‎Durerea pierderii nu e frumoasă.
‎Asta e, oameni buni! Penultima galerie.
‎Să începem cu lucrarea lui Minhi!
‎„Lucrarea e modelată după o lucrare ‎la care Mihni a colaborat cu soțul ei.
‎Acum, Minhi a rămas să adune cioburile.”
‎E bine că știu contextul din descriere.
‎Fiindcă fără asta ‎nu aș ști neapărat ce transmite lucrarea.
‎Întotdeauna e spinos ‎să evaluezi o lucrare din sticlă spartă,
‎fiindcă prima impresie e ‎că ceva nu e în regulă.
‎E destul de riscant, la o astfel de piesă.
‎E greu de spus care spărturi ‎sunt intenționate și care nu,
‎dar e o lucrare telurică.
‎Are o prezență puternică ‎în multe sensuri bune.
‎Lucrarea lui John Sharvin.
‎„Reprezintă amintirile lui John Sharvin ‎cu frații săi
‎și durerea care l-ar copleși ‎dacă nu i-ar mai avea.”
‎Practic, sunt două elemente.
‎Aici, bucuria și aici, durerea și frica.
‎Nu știu dacă era nevoie de astea trei. ‎Putea să mai reducă din ele.
‎Mare parte din mesaj ‎e cuprins în sticla asta.
‎Perfect de acord. ‎Îmi place mult lințoliul ăsta de pe ea.
‎Tehnica asta, cu lipsa ei de control, ‎e foarte interesantă. Îmi place.
‎Nu sunt prea sigur ‎ce vrea porțiunea asta pulverizată
‎să adauge lucrării sau să ne transmită.
‎Recunosc că a trebuit să bage ‎farul și copacul fierbinți în sticle
‎și apoi să astupe sticlele, ‎ceea ce e foarte problematic.
‎Da, e foarte greu să-ți iasă bine.
‎Lucrarea lui John Moran.
‎„Ideea de a munci fără odihnă ‎și a face sacrificii uriașe
‎doar ca să mori singur, ca un ratat, ‎îl înspăimântă pe John Moran.”
‎Da, înțeleg asta ‎de la pasărea căzută din cuib,
‎Din câte îmi amintesc, ‎cuibul e și o inimă.
‎- Nu se mai observă. ‎- Nu se observă deloc.
‎Cred că poți depăși ușor ‎limita stilizării sau abstractizării.
‎Cred că expresia ‎și dinamica păsării, modelarea ei,
‎cu ochiul abia deschis, ‎care redă o ultimă sclipire de viață,
‎toate astea sunt superb executate.
‎Ați spune că lucrarea merită ‎să îl ducă în finală?
‎Cred că e valabil pentru toate lucrările.
‎Există elemente de mare impact, ‎care îmi merg la suflet.
‎Va fi foarte greu să iau o decizie.
‎Aș fi dezamăgit să plec. ‎Am făcut sacrificii ca să fiu aici.
‎Vreau să ajung la final.
‎În momentul ăsta, mă simt îngrozitor.
‎Drumul până aici m-a sleit.
‎Sunt foarte mulțumit cu ce am produs azi.
‎În clipa asta mă văd în finală ‎și mă văd câștigând.
‎La această probă, v-ați înfruntat fricile ‎și ați creat o lucrare frapantă.
‎Minhi!
‎Povestea din fundal ‎e o parte importantă din lucrarea ta.
‎Simți că ceea ce ai expus ‎transmite suficient de bine ce voiai?
‎Îmi place nespus lucrarea asta.
‎Mă simt strâns legată de ea ‎și implicată în ea.
‎E învăluită de întuneric,
‎care reprezintă durerea care mă macină,
‎cu care mă lupt zi de zi.
‎Sunt convinsă că e greu ‎să-ți ții firea în aceste condiții.
‎Așa că îți mulțumesc din suflet.
‎John Sharvin, ‎povestește-ne despre sticlele tale!
‎Frații mei, Mike și David, ‎îmi sunt cei mai buni prieteni din lume.
‎Sticlele surprind ‎amintirile noastre din copilărie.
‎Cele din stânga sunt crăpate, ‎incapabile să creeze amintiri.
‎Îmi place mult a doua sticlă, ‎cea cu bilele din cauciuc.
‎Eu, ca frate mai mare,
‎știu cum e să se arunce cu biluțe în tine.
‎Poți să-mi explici ‎de ce ai folosit pulberea pe dreapta?
‎Pulberea înseamnă amintiri pătate, ‎așa am văzut eu lucrurile.
‎Amintirile întinate, ‎care nu mai sunt curate.
‎Mai șterse.
‎- Bine, mulțumesc. ‎- Și eu.
‎John Moran.
‎Îmi place dinamismul lucrării ‎și modul de prezentare.
‎Nivelul de detaliu și finețea ‎cu care ai lucrat la pasăre sunt superbe.
‎Mă întrebam dacă piesa cu inima ‎nu ți se pare puțin cam ambiguă.
‎Aveam de gând să fac inima închegată.
‎Să fie ca un cuib pe care l-ai construit, ‎ceva care ți s-a smuls din inimă.
‎Trebuia să fie închegată, ‎dar să trimită la o coroană de spini.
‎Ceva care te atrage, ‎în care să te simți intim. Mai multe.
‎- Minunat! Mulțumesc, John! ‎- Și eu.
‎Vă mulțumim! ‎Știm că sunt multe în joc pentru voi.
‎Ne retragem să deliberăm.
‎Sunt foarte îndoită.
‎E greu să elimini pe cineva ‎când lucrarea e ceva atât de intim.
‎Am investit enorm ‎emoțional, fizic și tehnic în lucrare,
‎dar acum totul e în suspensie.
‎Să nu uităm că lucrarea contează ‎mai mult decât povestea!
‎Am piele de găină. Mă trec fiorii. Tremur.
‎Simt că poate pleca acasă oricine.
‎Bine. Să le dăm vestea!
‎Simt că o să câștig oricum, ‎orice s-ar întâmpla.
‎Mulțumim pentru așteptare! ‎E o decizie extrem de dificilă pentru noi.
‎Cel mai bun suflător de azi e…
‎John Moran.
‎Mulțumesc.
‎Sunt în extaz pentru victoria asta.
‎Sunt atât de entuziasmat ‎încât nici nu pot să descriu.
‎Felicitări, John Moran! ‎Ți-ai asigurat un loc în finală.
‎Mulțumesc! Serios.
‎Abia aștept să continui.
‎John Sharvin, Minhi,
‎cineva dintre voi își va încheia acum ‎drumul la ‎Suflă sticla cât e caldă.
‎Artistul care nu ne-a dat pe spate ‎și trebuie să părăsească atelierul este…
‎John Sharvin.
‎Clar. Vă mulțumesc. ‎A fost o experiență fără precedent.
‎E fantastic.
‎- Sunteți grozavi! ‎- Ai lucrat minunat!
‎Și tu, fantastic!
‎Te iubesc, frate!
‎Mulțumesc, John!
‎Am intrat cam derutat în competiție
‎și am aflat multe despre mine, ‎ca artist și ca om.
‎Am reușit să ajung foarte departe, ‎iar asta mă încântă nespus.
‎A fost o experiență minunată.
‎Vă mulțumesc mult! ‎Baftă! Sunteți cei mai tari!
‎Am intrat în competiție ca tehnician ‎și ies din ea ca artist.
‎Da!
‎Felicitări, Minhi și John Moran!
‎Veți fi umăr la umăr în finală.
‎Bine.
‎Am fost în locul vostru.
‎E imposibil să vă dau vreun sfat. ‎Experiența e personală.
‎Dar, sincer, toți vor rămâne uluiți ‎de ce ați făcut până acum.
‎Așa că vă felicit. Țineți-o tot așa!
‎Mulțumesc.
‎Minhi, John Moran, ne vedem în finală.
‎Gândul că am ajuns în finală ‎mă umple de groază.
‎N-am idee ce urmează.
‎Absolut nicio idee.
‎Începe!