Киньте пісок, вапно й соду в піч, розпечену до 1 100 градусів Цельсія,
і ви отримаєте рідке скло.
Майстерні склодуви беруть розплавлену суміш порожнистою трубкою
і видувають зі скла пузир для формування й ліплення виробу.
Інструменти й технології часів Римської імперії. Але ми збираємося
піддати жару.
У найбільшій майстерні Північної Америки
ми спостерігатимемо, як десять майстрів
приборкують вогонь вогнем.
Починається найцікавіше.
Усе або нічого.
Та хто не ризикує…
Божечку.
-Зіпри на стелаж. -Я починаю з розмахом.
…той не п'є шампанське.
Так, лялю!
Переможець нашого запеклого змагання отримає доленосний призовий пакет,
який надасть всесвітній статус найкращого склодува.
Я Нік Юхас, і ви дивитесь «Склодуви».
Джоне Шарвін, Мінгі, Джоне Моран.
Ви стали трійкою найкращих. Мої вітання.
-Так. -Молодці.
Це просто шквал емоцій.
Думав, не пройду перше завдання. Тепер я у фінальній трійці. Неймовірно.
Ви троє передули, переліпили й пережили сімох митців, щоб потрапити сюди.
Вам є чим пишатися. Бо ми пишаємося вами.
Але на шляху до фіналу стоїть лише одна дрібниця —
наступне завдання.
Перемога сьогодні гарантує місце у фіналі.
Перемога у фіналі дарує призовий пакет у розмірі 60 000$, що включає готівку
й ординатуру в Корнінгському музеї скла.
У мене шанс один до трьох.
Це лякає і вражає водночас.
І ви приєднаєтеся до попередніх чемпіонів «Склодувів»:
Дебори Цереско та Елліота Вокера.
У другому сезоні Елліот пройшов шлях від пересічного до найкращого склодува.
Тепер він може додати ще дещо до резюме: запрошений експерт.
Я сподівалася побачити Елліота на якомусь етапі.
Змагання Елліота дуже надихнуло мене.
Він був тут. Тож він розуміє, як це важко.
Коли був на вашому місці, я лише хвилювався,
я ще не бував у майстерні Північної Америки.
На змаганнях я почав думати про перемогу. Це теж мене налякало.
Я не знав, чи готовий до змін і якими вони будуть.
Головою пробігала кожна з цих думок. Перемога була б лячною.
Сьогодні хочемо, щоб ви зіткнулися з найбільшим страхом
і створили витвір мистецтва натхненний цим.
Вас може мотивувати страх, те, що ви вже підкорили,
або ж те, що досі не дає вам спокою. Ми хочемо побачити хоробрість і ризики.
Зараз не час стримуватися.
Наші очікування високі, тому даємо вам п'ять годин і двох асистентів.
Оцінюватимемо вашу роботу за концепцією, майстерністю та загальною презентацією.
Переможець стане найкращим з найкращих і перейде до фіналу.
Митця, який нас не вразить, буде усунуто від змагання.
-Елліоте, надаю тобі честь. -Так, дякую.
Склодуви, ваш час починається
зараз.
ПРОЄКТУВАННЯ
Постаю перед одним з найбільших страхів.
Гадаю, це буде завдання, яке я полюблю й зненавиджу водночас.
У мене двоє старших братів. Я дитина, малюк Шарвін.
Мій витвір про те, як було б втратити одного з братів.
Я роблю шість пляшок.
Перші три будуть сильними спогадами про моїх братів.
Ці пляшки з іншого боку будуть втіленням утрати одного з братів,
а ми, інші два брати, були б безладними.
Це фінал. Я маю викластися на повну.
Роботи чимало.
Я планую зробити казкову маленьку пташку, яка намагалася покинути гніздо,
але вона впала й загинула. Гніздо складатиметься з частин людського серця.
Концепція — смерть на самоті як провал, смерть як провал.
Усе, що я роблю, умотивоване цими страхами чи невпевненістю.
Мій найбільший страх — нерозкритий потенціал.
Я бачила смерть власного чоловіка пів року тому,
і відчуваю, що втратила потенціал для того, що ми робили разом.
Страх мотивує мене.
Я зроблю клітку, у яку видую бульбашку.
Тоді я відкрию верхівку, що проявить нутро, яке розсипається.
Велика частина витвору — плин за течією і надія, що він вийде прекрасним.
Цікаво, що вийде.
СТВОРЕННЯ
Це божевілля. Ще одне завдання до фіналу, і я хочу показати найкращий результат.
Чудовий забір, Джоне. Молодець.
Гарно й спекотно.
Приємно бути на цьому етапі змагання.
Що ж, я дійшла так далеко, я повинна дійти й до кінця.
Нас троє, ми всі неймовірні.
Я повинен залучити все, щоб потрапити до фіналу.
Було б паршиво вилетіти зараз. Хочу, щоб витвір був таким, яким уявляю.
Добре. Що ж, воно собі впало.
Я ледь не помер.
Ти цілий, друже?
Завдання — розкрити свій найглибший, найпохмуріший страх
і проілюструвати його світові.
Я роблю мертве пташеня. Це про крихкість, про те, як легко можна впасти.
Це страх, але це й реальність.
Кожна пляшка — окремий витвір. Це трохи дивно.
Я роблю шість пляшок, які уособлюють спогади з моїми братами.
Спершу роблю маяк.
Усередині пляшок будуть витвори, на кшталт кораблів у пляшках.
Я роблю багато всього, чого ще не робив. Чому б не спробувати.
Чудово.
Гарно на вигляд.
Я намагаюся згадати у витворі спільну працю з чоловіком.
Схоже на мацаки.
Ми з Джессі робили форми клітки зі сталі,
тож я імітую це в склодувній майстерні.
Я розжарюю поверхню скла, щоб додати текстури.
Люблю давати волю склу. Навіть якщо тріскає.
Елліоте, як тобі знову бути в майстерні склодувів? Просякає спогадами?
Мені зараз куди веселіше, ніж тоді.
Перемога у «Склодувах» позбавила тебе страхів та хвилювань?
Ні, я досі повен нервів. Так. Досі повен нервів.
Кетрін, твої роботи в музеях, галереях, ти професорка, майстриня скла.
Страх невдачі досі існує для тебе?
Боже. Так, я гадаю, що в багатьох митців
завжди є страх, що ти зазнаєш невдачі.
Приємно знати, що це триватиме всю твою кар'єру.
-Тортура тривалістю в життя. -Не дочекаюся.
Так. Спокій недосяжний.
Привіт! Привіт, конкуренте.
Привіт, конкурентко!
Трішки поверни.
Спочатку я роблю маяк, це Little Sable Point у Мічигані.
Батьки водили мене з братами туди. Для мене це особливе місце.
Для ліній між цеглинами залучаю крихітний японський сталевий хірургічний ніж.
Він робить бездоганні лінії.
Так, у нас точна ліпнина.
Назад.
Я наношу фарбу на голову птаха за допомогою стрингерів.
Я роблю голову першою. Я хочу нанести багато деталей на голову.
Мені здається ризикованим вкладати в цей маленький виріб багато часу й деталей.
Тут не тільки багато деталей, але й багато кольорів.
Страх невдачі вбудований у витвір.
П'ять годин — це наче багато часу, але це не так. Усе вирішиться в останні хвилини.
Сподіваюся, я не помру на цьому завданні.
Добре, зробімо просто пляшку.
Елліоте, хочеш спробувати це завдання?
Я б не хотів спробувати жодне завдання, думаю.
Гадаю, своє я відробив.
Я не відкритий за натурою, а це завдання, у якому треба саме відкриватися.
Ти в кутку. Ти маєш розкритися.
Думаю, мені було б нелегко.
Як божевільна людина, я роблю це.
Наскільки складно критикувати цих митців, знаючи, через що вони пройшли?
Я старатимуся дивитися на саму роботу. Це те, що я шукатиму,
щоб робота розповіла свою історію.
Добре. У топку.
І з того, що я бачив, я точно це знайду.
Це може бути виснажливо — робити щось, що тісно пов'язане з моїми почуттями,
але воно того варте. Зрештою, це хороший спосіб дати цьому волю.
Я ніколи не думала, що стану 33-річною вдовою.
І ось вона я.
Коли я втратила чоловіка Джессі,
мені було надзвичайно важко продовжувати бути мисткинею.
Він був моїм основним співавтором. Ми разом побудували студію.
Коли ти ділишся усім з людиною і раптом втрачаєш її,
ти втрачаєш чимало, втрачаєш частину себе.
Ідея в тому, що ця пташка намагалася полетіти, але не змогла.
Не хочу помирати, намагаючись, у цьому сенс,
не хочу бути митцем, який живе від зарплати до зарплати.
Кетрін, Джон Моран сильний митець.
Ти здивована, що Джон Шарвін і Мінгі в трійці найкращих?
Мінгі та Джон Шарвін — справді чудові юні митці зі свіжим поглядом,
свіжою енергією, свіжим духом.
У них є потенціал здивувати нас.
Так, розжарюй. Ближче.
Думаю, досвід має велике значення,
але запалу та ідей достатньо, щоб дістатися вершини.
Чудово.
-Розкішно. -Я в захваті.
Яке завелике дерево мені потрібне?
Зараз я працюю над пляшкою з деревом.
Ой. Іди сюди.
Елліоте, це останнє завдання перед фіналом.
Що ти відчував на цьому етапі змагання?
Думаю, страх — це така важлива частина нашого генетичного складу.
Він у нашій ДНК, і він там для виживання.
Думаю, це було головне слово в моїй голові, «вижити».
Обличчя підсмажу я собі
О так, заради мистецтва
ЗАЛИШИЛОСЯ ЧАСУ 2 ГОДИНИ
От це чудово. Гаразд.
-Привіт, Мінгі. Як справи? -Привіт, Елліоте. Усе добре.
Я знаю, що це дев'яте завдання, і твоя голова цілком занурена у витвір,
але ти думала про фінальне завдання?
-Маєш щось на думці для нього? -Так.
Два варіанти. З ким би ти хотіла змагатися у фіналі?
З Джоном чи з Джоном?
-Точно з Джоном. -З Джоном, чудова відповідь.
Мабуть, недовго думала.
Думаю, буде нелегко, якому Джону я б не протистояла.
-Справді складно обрати. -Так.
Обрати того, проти кого можу виграти,
чи того, кого найбільше поважаю?
Я б більше хвилювався через Джона Морана, ніж через Шарвіна.
Витвори Джона Шарвіна зроблені навмання.
Я побачив дещо в інтернеті й хочу спробувати зараз.
Ось що відбувається. Я можу обпектися.
Я бачив цю техніку вуалі лише в соцмережах або на відео.
Ніколи не пробував. Ми просто спробуємо.
Складати ці шматки до купи дуже ризиковано,
якщо вони не вирівняються,
якщо температура буде неправильною, розміри будуть неправильними — просто…
Це божевілля.
Гаразд.
Бум. Вуаль. Тканина. Краще не буває.
Добре.
Дивна без голови.
Пташок я ще не робив.
На вигляд вона досі дивна.
Я хочу прикріпити голову. Думаю, це додасть враження довершеності.
Сподіваюся.
Повертай, годі.
Так, буде гарно.
Деталі на голові, усе це робить її одним цілим.
Усе так, як і має бути. Я в захваті.
Гаразд, візьми.
Гаразд, далі.
Склодуви, залишилася одна година. Шістдесят хвилин.
Супер.
Витратив чотири години на пташеня. Я маю зробити серце.
Я маю діяти швидко. Я боюся лише не закінчити й піти додому.
-Привіт. -Привіт, Джоне Шарвін. Як справи?
-Непогано. -Трійка найкращих. Які відчуття?
Це божевілля. Більшість людей у світі склодувів знають мене як техніка зі скла.
Може, я талановитіший в цьому, ніж гадаю.
Ти вважаєш себе темною конячкою?
Трохи.
Я страждаю від синдрому самозванця, запитуючи себе: «Що я тут роблю?
Вони розкусять мене, я насправді нездара…»
Це приємні спогади з моїми братами, тож…
Що відчуватимуть твої брати, побачивши тебе тут?
Думаю, вони будуть сильно пишатися мною.
Вони завжди підтримували моє захоплення склом і мистецтвом.
Я хочу довести, що все добре, не хочу підвести.
-Бажаю тобі удачі. -Дякую.
Щасти.
Гаразд, народ. Готові?
Витвір розповідає про дихання.
Рак Джессі метастазував у легені,
і я спостерігала, як він робить останній подих.
Ось що символізує цей витвір.
Саме дихання дозволяє нам жити далі.
Залишилося 30 хвилин на завдання, митці.
Час пролетів.
Просто виснажений.
Гаразд. У нас усе добре.
-Так. -Ви сьогодні на висоті.
Я тут, щоб перемогти. Джон і Мінгі — чудові конкуренти.
Відсутність контролю над результатом страшить.
Гаразд, ось і…
Гарна пляшка.
Гарна, розбиймо.
Я роблю ці дві розбиті пляшки, уособлюючи втрату одного з братів.
Якщо ми вже не група з трьох, то залишиться лише дві зламані людини
по суті.
Повертай.
-Готова? -Так.
Ледь поміщається.
Найскладніше те, що я хочу розбити бульбашку.
Зробімо це.
Так, я знаю, що вона трісне, і що розіб'ється
але я не хочу, щоб вона цілком розбилася.
На вигляд гарно.
Скажіть час, будь ласка!
Залишилося п'ять хвилин. У вас лише п'ять хвилин.
Ось і часу не стало
Ви в костюмах. Добре.
Остання пляшка.
У топку.
Ця піде у відро.
Уперед.
Підіймай.
Затримай дихання.
Гаразд, візьми.
Так. Підіймай. Тягни.
Чудово. Нічого. Тримай міцно.
ГАРТУВАННЯ ЗАНУРЕННЯ СКЛА У ВОДУ
Кінчик, так.
Вона вціліє.
Уперед.
Чудово.
Гарно, чуваче.
Молодці, народ.
Ми це зробили.
Молодці.
-Так, бляха! -Так!
-Молодець. -Ми це зробили.
ПРЕЗЕНТАЦІЯ
Цей витвір багато про мене розповідає.
Він розповідає не лише про мої страхи, але й про те, хто я як митець і людина.
Я справді пишаюся. Сподіваюся, потраплю до фінальної двійки.
Цей витвір — найособистіший з усіх моїх. Для мене він дуже важливий.
Сподіваюся, експерти побачать, що я можу робити концептуальні творіння.
Тут багато шарів, і багато деталей. Це просто я.
Сподіваюся, експерти побачать емоційні потрясіння в цій роботі.
Вона не красива, і це зворушливо.
Горе — це все, але не краса.
Що ж, ось вони, друзі. Передостання галерея.
Почнімо з творіння Мінгі.
«Робота створена за зразком роботи, над якою Мінгі працювала з покійний чоловіком.
Тепер Мінгі забирає уламки».
Добре, що чуємо це й маємо такий контекст.
Без цього я б точно не знав, який сенс укладено у витвір.
Завжди непросто оцінювати зламане скло,
бо складається перше враження, що щось не так.
Це трохи ризиковано робити такий витвір.
Важко визначити, які злами навмисні, а які випадкові,
але це тілоподібний витвір. У ньому є позитивні моменти.
Це робота Джона Шарвіна.
«Пляшки уособлюють спогади Джона Шарвіна про його братів
і горе, яке прийде без них у його житті».
Це буквально два творіння.
Це радість творіння, а це — горе й страх.
Не певна, що всі ці три пляшки обов'язкові. Міг трохи підкоригувати.
Багато з того, що він намагається сказати, утілено в цій.
Я згоден. Мені дуже подобається ця пелена зверху.
Ця техніка і відсутність контролю справді цікаві.
Мені подобається. Я не певен, яку саме роль відіграє ця пудра
чи що автор хотів цим передати.
Йому довелося покласти і маяк, і дерево всередину пляшок, поки все гаряче,
а потім закрити пляшки. Це дуже складно.
Так, тут складно не помилитися.
Це робота Джона Морана.
«Ідея невтомно працювати й іти на великі жертви,
лише щоб померти на самоті як провал, жахає Джона Морана».
Мабуть, я бачу це у птасі, яка випала з гнізда.
Наскільки я пам'ятаю, гніздо також має бути серцем.
-Це цілком утрачено. -Зовсім утрачено.
Гадаю, є тонка межа між надто абстрактним чи стилізованим витвором.
Я вважаю, що вираз і анімація в самій птасі, ліпнині
й те, що очі трохи розплющені, тож у нього досі є маленьке полум'я життя,
гадаю, це чудове виконання.
Цей витвір достатньо хороший, щоб потрапити до фінальної двійки?
Думаю, з усіма витворами так.
Є дуже сильні елементи і є ті деталі, які я не можу зрозуміти.
Потрібно багато часу, щоб прийняти рішення.
Я б розчарувався через провал. Я багато чим пожертвував, щоб бути тут.
Я хочу дійти до кінця.
На цьому етапі змагання я почуваюся жахливо.
Досягнення цього етапу сильно виснажило мене.
Я задоволений своїм витвором сьогодні.
Я бачу себе у фінальній двійці й у ролі переможця.
Ми попросили вас постати перед своїми страхами та створити зворушливий витвір.
Мінгі.
Передісторія — дуже важлива складова твого витвору.
Ти відчуваєш, що те, що на п'єдесталі, передає стільки, скільки ти б хотіла?
Я справді в захваті від цього творіння.
Я відчуваю особистий зв'язок і внесок у ньому.
Він огорнутий темрявою зовні,
що уособлює горе, яке поглинає мене,
з яким я борюся кожен Божий день.
Я впевнена, що за таких обставин важко тримати себе в руках.
Щиро дякую.
Дякую.
Джоне Шарвін, ми б хотіли послухати про твої пляшки.
Мої брати: Майк і Девід — мої найкращі друзі у всьому світі.
Пляшки уособлюють наші спогади з дитинства.
Пляшки ліворуч тріснуті, не здатні зберігати нові спогади.
Мені подобається друга пляшка з гумовими кулями.
Оскільки я старший із трьох братів,
мені знайоме це відчуття, коли тебе закидують.
Можеш розповісти про мету порошку на правій стороні?
Порошок — це заплямовані спогади, я це так бачу.
Ці спогади були б трохи заплямовані, не такі вже й чисті.
Вони були б тьмяні.
-Добре, дякую. -Дякую.
Джоне Моран.
Мені подобається презентація динамічності у творінні.
Деталі та витонченість пташки на дні п'єдесталу — дуже гарні.
Думаєш, частина серця скульптури трохи загубилася?
Частина серця мала бути зібрана.
Це мало бути гніздо, яке треба зібрати, щось вирване із серця.
Воно має бути зібране до купи, воно має посилатися на терновий вінець.
Щось, що приваблювало б, але було б дуже інтимним, тож деталей безліч.
Дякую, Джоне.
Дякую.
Дякую вам. Розуміємо, багато стоїть на кону.
Тож потрібен час, щоб подумати.
Я досі розриваюся.
Важко когось усунути, коли робота така особиста.
Я так емоційно, фізично, технічно вклався в це,
але все вирішується зараз.
Треба пам'ятати, що це більше стосується творіння, а не історії.
У мене мурашки по шкірі. У мене озноб. Я тремчу.
Здається, кожен може піти додому.
Добре. Що ж, час повідомити новини.
Думаю, я переможу, що б там не було.
Дякую за очікування. Це одне з найважчих рішень за весь час.
Найкращий серед найкращих сьогодні —
Джон Моран.
Дякую.
Я в захваті від цієї перемоги.
Стільки хвилювання зараз, я навіть не можу висловити.
Вітаю, Джоне Моран. Ти отримав місце у фіналі.
Дякую. Справді.
Я дуже радий, що йду далі.
Джоне Шарвін, Мінгі, для одного з вас подорож склодувів закінчиться зараз.
Митець, який не вразив нас і мусить негайно покинути майстерню —
Джон Шарвін.
Розумію. Дякую вам. Це ні на що не схожий досвід.
Було фантастично.
-Ви неймовірні. -Ти молодець.
Ти неперевершена.
Люблю тебе.
Дякую, Джоне.
Я був трохи розгубленим на початку змагань,
та я добряче пізнав себе як митця і як людину.
Я досяг такого успіху на змаганнях, і я в захваті.
Це був чудовий досвід.
Дякую вам. Щасти. Ви найкращі.
Я прийшов на цей конкурс техніком студії, а покидаю його митцем.
Ура!
Вітаю, Мінгі й Джоне Моран.
Ви змагатиметеся у фіналі.
Гаразд.
Я був на вашому місці.
Неможливо дати пораду, бо це ваша власна подорож.
Але, чесно, думаю, усі будуть у захваті від того, що ви вже зробили.
Тож ви молодці. Так тримати.
Дякую.
Мінгі, Джоне Моран. Побачимося у фіналі.
Перехід до фіналу просто жахає.
Не знаю, що далі.
Справді.
І ось ця мить.
Переклад субтитрів: Павло Дум'як