I denne sæson af Blown Away…
…ti talentfulde glaspustere kom til Nordamerikas største glaspusteri.
Lad os puste glas!
Bevæbnet med pusterør, stolper og skiver
kæmpede de om berømmelse og rigdomme.
-Hvil den på bænken! -Åh gud!
Kaos!
Glasset vandt over Claire, Rob, Maddy, Brenna, Grace,
Trenton, Dan og John, og de skulle forlade glaspusteriet.
Kun én udfordring venter, og kun Minhi og John Moran er tilbage.
At blive Bedst i Glas ville være livsændrende.
Det har været en følelsesmæssig rutschetur.
Hvem bliver kåret som Blown Away-mester og vinder titlen som Bedst i Glas?
Jeg hedder Nick Uhas, og dette er sæsonfinalen i Blown Away.
Glasblæsere, velkommen til det øjeblik vi alle har ventet på.
Finalen.
Jeg klarede det.
I morges sagde jeg til mig selv: "Jeg har 50% chance for at vinde."
Det er ikke gået op for mig endnu.
John, Minhi, I har vundet over otte andre fantastiske glaspustere
og overvundet ni udfordringer for at stå her.
Jeg fatter det ikke.
Jeg har givet alt til den her konkurrence.
Og nu kommer den sidste udfordring.
Så åbner vi dørene.
Det tomme galleri minder om et blankt lærred.
Jeg er i tvivl om, om jeg kan lide det, eller om det skræmmer mig.
I får hver otte timer til at udfylde et halvt galleri.
Udfordringen er at skabe en sammenhængende og original installation,
der vil blæse alle bagover.
Temaet er helt op til jer,
men vi forventer, at I laver tekniske vidundere
med et stærkt, personligt budskab.
Ja.
Intet pres. Det går nok.
I kæmper ikke kun om en præmie, der er $60.000 værd,
inklusive en plads hos det verdenskendte Corning Museum of Glass.
Vinderinstallationen bliver også udstillet hos Corning.
At få sit arbejde udstillet hos Corning er et livsmål. Det skal man bare nå.
I to har chancen for at gøre drømmen til virkelighed.
Jeg vil det så gerne. Det er alt, jeg har tænkt på, siden jeg ansøgte.
Til at hjælpe med at bedømme har vi kurator for efterkrigs- og nutidsglas
hos Corning Museum, Susie Silbert.
Susie Silbert er stor.
Jeg ser op til hende. Jeg bliver lidt benovet.
Jeg ved, det her må være intenst.
Så jeg har taget seks glasmagere med fra Corning Museum of Glass…
-Fedt. -…som kan hjælpe med jeres værker
og med at realisere jeres vision.
I vil blive bedømt på design, koncept og den generelle præsentation
samt jeres samlede arbejde i Blown Away.
-Er I klar? -Ja.
Så er det nu.
Jeres tid starter…
Nu.
DESIGN
Udfordringen betyder meget. Jeg er presset.
Jeg glæder mig til at arbejde med jer.
De forventer meget af os.
"Lav det bedste, du nogensinde har lavet, men du får kun otte timer."
Held og lykke.
Her er nogle billeder af John og Minhis værker fra de ni andre udfordringer.
John har holdt sig til det vandte.
Han er ikke gået uden for boksen på samme måde som Minhi.
Der har været en udvikling i, hvordan hun er gået til materialet.
Hvem føler du har en fordel?
Når vi når til finalen, er det koncept, design, teknik,
det hele. De er begge gode på alle områder.
De har begge en chance.
Jeg er enig.
John er konsekvent med sin formgivning og med sine skygger.
Men Minhi laver avancerede ting,
og de er interessante. Hun har en gnist.
Det er interessant at se, hvor forskellige de er.
Jeg vil bruge gulvet og lave brosten, der passer sammen.
Der skal være buske og græs, der skubber sig frem fra jorden.
Folk skal opleve, at det hvide gulv deler sig
og afslører livet nedenunder.
Vi går stort.
Vi laver det så stort som muligt, så det fanger folks opmærksomhed.
Masser af farve.
Vi tilføjer farve med murrine.
Mit værk bliver en sfære,
der repræsenterer en indre flamme, som er opløftende.
Den bliver trukket ud af noget tjære, der kommer alle vegne fra.
Det handler om at rejse sig fra asken.
Der kommer en legetøjskanin her.
Den bliver kasseret.
Kaninen skal være kasseret legetøj.
Men en blomst vokser op fra den, et symbol for fødsel og vækst.
Skal noget stå på en sokkel eller hænge ned?
Nej. Værket handler om gulvet.
Alt skal ned på jorden.
Det er risikabelt ikke at fylde rummet med mange genstande,
men det er gennemtænkt.
Til slut har jeg brug for alle mand
til at lave det mørke, der skal dække gulvet.
-Vi har rigeligt at se til. -Det tror jeg.
-Så går det løs. -Lad os gøre det.
SKAB
-Det er det sjove. -Ja!
Lad os gøre det.
Jeg er klar.
-Ja, mand. -Vi er i gang!
Jeg leder Corning-holdet.
Jeg viser Tom og Eric, hvad de skal gøre med murstenen. Og så kører de.
Den skal have mere tekstur. Dæk overfladen.
Jep.
Jeg arbejder med Helen på kaninen.
Skal fyldet komme ud fra midten eller hånden?
Ja. Fra midten.
Jeg er ikke god til skiver. Det gør Eric.
Jeg har det godt. Det har været sjovt.
Udfordringen er super vigtig. Alt, jeg har gjort, er for at nå hertil.
Det føles fantastisk at være nået til det her punkt i konkurrencen.
Min mand opfordrede mig til at ansøge.
Han tabte kampen mod kræft.
Så jeg sagde: "Okay, jeg gør det." Og her er jeg så.
Der må ikke være kolde dele.
Jeg lover ikke noget.
Susie, har du en idé om, hvem der vinder?
Nej. Noget af det mærkelige ved at være her
er, at jeg ikke synes, der er vindere inden for kunst.
At vinde inden for kunst er at arbejde med kunst.
Da jeg ville være kunstner, var jeg maler.
Da jeg trådte ind i glaspusteriet, droppede jeg alt, jeg malede aldrig igen.
Alt handlede om glas derfra.
Vi siger, at præmien er livsændrende. Passer det?
Det passer.
Præmien ville være fantastisk.
Jeg har gjort det her i 20 år. Jeg har ingen opsparing, ingen penge.
At have penge på kontoen
og få en plads hos Corning ville være en sand drøm.
Det er en kæmpe forandring for mange kunstnere.
Fart på.
INDSKÆRING SMALLESTE DEL VED ADSKILLELSE
Værket repræsenterer min rejse. Min vilje til at fortsætte.
Det er vigtigt, at sfæren er farverig. Det repræsenterer håb.
Så jeg bruger varme farver.
Rød og gul, der repræsenterer en ildsjæl.
Jeg vil bruge en murrine-teknik.
Jeg bruger murrine til at lave et mønster, der er ensartet og rundt.
Der er mange ødelagte stokke.
Det går i stykker. Det gjorde det andet også.
Det er ikke meningen.
Der sker en reaktion med det klare glas,
som får det hele til at splintre.
Ja. Det sker desværre nogle gange.
Jeg skal gå i en ny retning. Jeg har mistet to timer.
Jeg gør det samme, men med andre farver, og så håber jeg, jeg kan nå det.
TID TILBAGE 6 TIMER
Jeg giver kaninen tekstur.
Den skal ligne et tøjdyr.
-Det her gør, at den føles blød. -Ja.
Kaninen skal være et kasseret legetøj. Det handler om mistet uskyld.
Min far døde, da jeg var ti.
Jeg taler ikke ofte om det, men det har haft indflydelse på mit liv.
Det her er helende for mig. Sådan bearbejder jeg ting.
Derfor gør jeg det.
Det er præcis, som jeg forestillede mig.
For første gang nogensinde
bliver vinderværket udstillet på Corning Museum of Glass.
Hvor stort er det for en kunstner?
Jeg håber, det kan hjælpe dem.
Corning Museum of Glass er førende inden for glasmuseer.
Godt.
Det er en utrolig platform, som mange kunstnere drømmer om.
Alt har ført hertil. Man tænker på det hele tiden.
Jeg har ikke tænkt over udstillingen hos Corning. Jeg vil ikke ødelægge det.
Johns hold bruger meget tid på at give tekstur til forskellige værker.
Virkelig meget tid. Jeg håber, det betaler sig.
Jeg har fået lavet kaninhovedet.
Vi har lavet en bunke mursten, og det her er kaninens krop.
Kun en smule tilbage.
Det tager tid.
Jeg er pertentlig med farverne. De skal være rigtige.
Vent… Laver jeg det baglæns?
Den skal den anden vej.
Hovedet hviler på en side.
Og jeg formgav kroppen i den modsatte retning.
Jeg begik en fejl. Jeg fikser den nu.
Sådan.
Heldigvis var stykket varmt, så vi vendte det den anden vej.
"En glaskunstner bedømmes ikke på, hvad man kan lave,
men hvad man kan fikse", så…
Vi er løbet ind i lidt af et problem.
De varme farver eksploderer,
så vi må bruge nogle andre farver.
Jeg skifter til kolde farver, som blå, grøn og lilla.
Det går også i stykker.
-Det er ikke godt. -Hvad sker der?
Det samme sker.
-De splintrer udefra. -Ja.
Det er skørt.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Uforenelighed sker. Det har været det samme glas hele tiden.
Hun brugte det på en måde, vi ikke har prøvet før.
Hvordan går det?
Ikke så godt.
Jeg vil ikke vinde, fordi Minhi ikke kunne lave det, hun ville.
Hun skal lave noget fantastisk.
Det var mange spildte timer.
Jeg føler mig overvældet.
Jeg er helt nede. Jeg kan ikke tænke, og jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Er du okay?
Du kan godt.
Luk ned for dine tanker. Det skal nok gå. Okay?
Du kan godt.
At Katherine siger, jeg godt kan, det er præcis, hvad jeg havde behov for.
Okay. Held og lykke.
Jeg ved, jeg bare skal fremad.
I stedet for at bruge tapfarver, må jeg bruge frit.
Jeg skifter fra murrine til stok.
I det mindste får vi de fire originale farver.
Det bliver okay.
Der er gået fire timer, og der er fire tilbage. I er halvvejs.
Okay, opvarm.
-Læg den ned. -Ja.
-Hej, Katherine. -Hej, John.
Hvad håber du at opnå med dit værk?
Man skal kunne fordybe sig på en anderledes måde.
Det handler ikke kun om glasset, det handler også om rummet.
Er det risikabelt?
Jeg er en smule bange. Men jeg har fulgt min mavefornemmelse.
Sidste udfordring betyder meget,
så jeg vil lave det mindste værk, jeg har lavet indtil videre.
-Du får arbejdsro. Held og lykke. -Tak.
KORKSKIVER - BRUGES TIL AT UDGLATTE UDEN AT FJERNE VARMEN FRA GLASSET
Jeg synes, det ser godt ud.
Det her værk handler om at klare en udfordring og det svære i livet,
og det gennemgår jeg.
Det er tid til oprejsning.
Nu tager jeg mig sammen og klarer mig igennem det.
Den eneste anden mulighed er at give op. Og det vil jeg ikke.
Jeg får oprejsning.
Jeg samler kaninen varmt.
Det er op.
Det gør jeg, fordi det ser mest naturligt ud.
Det er vigtigt, det ligner en bamse.
Jeg er fan.
Han ligger rigtigt.
Farverne ser gode ud. Fedt.
Vi laver den store sfære.
Det er ikke murrine, men det er de rigtige farver.
Det er stort, det er modigt.
På mange måder er den her hvirvlende masse bedre.
Jeg har det godt med det.
Okay, løft og træk.
Smukt.
Der er den.
Det eneste i afspændingsovnen.
Jeg skal nå at lave alt andet.
TID TILBAGE 1,5 TIME
Jeg skal lave en lille blomst.
Den vokser ud af kaninen.
Da jeg ankom, skræmte alle mig.
Jeg vil bevise over for mig selv og verden,
at hvis jeg laver ting, der er vigtige for mig,
så kan jeg vinde.
Den er jeg glad for.
Vi arbejder alle på mørket.
Sammen.
Det er den tjærede substans,
der forsøger at drukne min boble, der trækker sig væk.
-Har du den? -Ja.
Jeg har lige lagt den største, mørkeste, sorte dråbe i afspændingsovnen.
Glaspustere, der er 45 minutter tilbage.
Det er vigtigt at lave de dele, vi skal lave.
Vi har meget at lave og ikke lang tid.
Så… jeg er nervøs.
Vend.
Opvarm det for mig.
Ja.
Hvad udgør en god installation i stedet for en gennemsnitlig?
Du tænker ikke kun over kompositionen, du tænker også på rummets muligheder.
Det er svært for de fleste kunstnere at arbejde med en installation.
Man skal overveje flere forskellige komponenter
for at skabe en tilstedeværelse i rummet.
Installationen kan på mange måder
være sværere end at lave objekterne.
En ting er at bruge en sokkel.
Noget andet er at gå ind i et helt miljø.
Bare kom. Lige ned.
Ja.
Det er delene, der gror mellem murstenene på jorden.
Det bliver fedt.
Det klistrede sorte er på vej.
Der er 15 minutter tilbage. Få det sidste i afspændingsovnen.
-Varm og dryppende? -Ja.
Tiden er ved at løbe ud, og jeg føler, at jeg kan se min vision.
Hvis det bliver, som jeg vil, bliver det mit yndlingsværk.
Men jeg ved først, om det fungerer, når det er samlet.
Minhi, kun fem minutter tilbage!
Smukt.
-På siden er fint. -Godt gået.
-Godt klaret. -Tak.
Ti udfordringer nede. Jeg vil savne det her sted.
Sådan, hold! I er for fede.
Når installationen er klaret, så er jeg i mål. Helt i mål.
-Tillykke. -Tak.
Vi lægger murstenene ud. Så knuser vi glas og lægger det rundt omkring.
Jeg har lavet installationer, men de tager måneder og år at skabe.
Vi kan også skabe dybde.
Når beskueren kommer ind, skal de se et fredfyldt sted.
Så får de øje på malplacerede elementer.
Kaninen skal være her. Hen i det her hjørne.
Hvilken hænger lavest?
-Bunden her? -Den sorte del.
Uden sfæren, uden den centrale søjle, er der ikke noget værk.
Okay, her kommer den.
Så det er mit fokus, når jeg kommer i gang.
-Jeg kan lide det. -Lad os gøre det.
Jeg er bekymret for, om skiverne passer sammen
og ligner et ødelagt gulv.
Det ser sejt ud.
-Og forbind dem her? -Skal vi gøre det?
Jeg skal tænke på delene som en helhed,
og jeg vil udfylde min del så meget som muligt.
Jeg limer den bare.
Nu bliver det usikkert.
Alt er forbundet, så et ryk kan få det hele til at brase sammen.
Pas på bagved.
-Vær forsigtig. -Det er jeg.
Jeg lever på kanten.
Det her er mit yndlingsværk.
Det er et godt værk at slutte af med,
for det handler om håb og at se fremad.
Venner, vi gjorde det.
-Tak. Godt gået. -Ja!
I var så gode.
Gruppekram!
Okay.
PRÆSENTÉR
Jeg håber, at dommerne kan føle alt, jeg har lagt i det her værk,
kampen og den præstation det er at gennemføre det.
Jeg er nået til den anden side af et mørkt kapitel,
og fremtiden ser lys ud.
Konceptet stammer fra det hvide rum.
Man skal komme ind i et tomt rum,
men nedenunder pibler livet frem og finder frem til lyset.
Velkommen til den sidste udstilling.
Det her er Minhis side.
Jeg er glad for at se, at det lykkedes Minhi.
Jeg er imponeret over, at hun fik lavet noget, når det lignede,
at det var ved at gå helt galt, at hun lavede en sammenhængende vision.
Det handler værket nok om.
At samle sig selv op efter en hård tid og lave noget kraftfuldt.
Jeg er vild med de her pytter af tjære,
hvor de har kontakt med overfladen.
Måden den her folder omkring hjørnet, det fremmer hendes idé.
Hun bruger rummet og tingene i rummet rimelig effektivt.
Helt bestemt.
Jeg elsker kontrasten mellem det lysende i den her form
og det sorte i de andre forme.
Jeg tror ikke, at striberne er præcis, som hun havde håbet på,
men formen og farverne giver følelsen
af en stigende luftballon.
På den måde fremmer hun sit koncept
på en måde, der er visuelt behagelig.
Men jeg forsøger at ignorere
silikonen de forskellige steder.
Jeg ved ikke, om det er uerfarenhed eller tidsnød.
Der kan være mange grunde, men…
Jeg ville ønske, det var gjort mere raffineret.
Hvor svært er det at samle flere stykker og skabe en samlet installation?
Virkelig svært.
Folk bruger måneder på at planlægge, lave dele, sikre at det funker.
At gøre det hele på så kort tid er virkelig udfordrende.
Det er imponerende.
Det her er John Morans side.
"Kaninen er blevet kasseret,
og selvom den er knust, er den kilden til nyt liv."
Han bruger rummet på en interessant måde.
Den ødelagte flise er rimelig interessant.
Det springer op igennem. Og jeg er glad for alt det grønne.
Det må have taget lang tid at smelte sammen. Men jeg er ikke…
Jeg har forskellige følelser… Det er vel godt…
…det havde jeg ikke ventet.
Jeg tror ikke, jeg er enig med mig selv om, hvordan jeg har det med det.
Har John taget ruten med mindre er mere?
Det er ikke mindre er mere.
Det her er meget tæt.
Der er mange detaljer, meget farve og tekstur, meget realisme.
Kaninen ser blød ud. Det ligner, den er blevet elsket og tabt ved et uheld,
-ramt af en bil. -Jøsses.
Det er meget.
Det giver dig ikke kun idéen, det personificerer det,
så jeg tror, han er en maksimalist, ud fra hvad jeg ser her.
Det er interessant, at det aktiverer gulvet.
-Det er originalt. -Ja.
Det er stadig usikkert, om det betalte sig.
Hvad er dine tanker omkring det mindre værk, hvor græsset vokser?
Det elsker jeg.
Det indkapsler alt, han forsøger at gøre.
Det er meget mere ydmygt end det herovre.
Han ville ikke have det fint med kun at fremvise det for os,
når der er så meget på spil. Jeg synes, det er succesfuldt.
To meget forskellige kunstnere. To meget forskellige installationer.
Voteringstid.
Hvem lavede bedre glas? John eller Minhi?
Teknisk har John Morans værk færre problemer.
Minhis koncept var tydeligere og tydelige artikuleret.
Der sker meget i Johns værk, og det hele bliver lidt sløret,
men det åbner op for andre måder at fortolke det på.
Hvilken kunstner er vokset mest gennem konkurrencen?
John kom ind med gode færdigheder.
Han har vist os de færdigheder, og at han kan gøre det igen og igen.
Minhi startede med det venetianske spejl,
og nu har hun lavet det her, det viser en udvikling.
Det er utroligt.
-I er kommet frem til en beslutning. -Ja.
Det har været noget af det fedeste.
Uanset hvad har jeg opnået mit mål.
Jeg forlader konkurrencen som en bedre kunstner og et stærkere menneske.
Da jeg ankom, troede jeg, at jeg gjorde det her for min mand, Jesse,
men nu har jeg indset, at jeg gør det for mig selv.
Jeg kunne ikke have bedt om mere.
Minhi, John, I er to kreative og beslutsomme glaspustere.
Jeg er imponeret og stolt over at se, hvad I har opnået.
Begge jeres udstillinger var ambitiøse. Det er utroligt.
Tak.
John, du var en af "de store", men det tog du aldrig for givet.
Du har givet den gas igen og igen.
Du hvilede aldrig på laurbærrene.
Du fik leveret, og du stod ved dig selv.
Derfor står du her i finalen.
Tak.
Minhi, vores wildcard. I starten virkede du usikker.
Du var i dyb sorg, og du virkede usikker på dig selv.
Men igennem konkurrencen har vi set dig bruge glaspusteriet til at hele.
Minhi, vi tror på dig, og jeg håber, at du nu tror på dig selv.
Det gør jeg.
Vi har taget en beslutning.
Denne sæsons Blown Away-mester er…
…John.
Du er fantastisk, Minhi.
-Jeg er glad for, du er her. -Tillykke, du er Bedst i Glas.
Tusind tak.
-Tak for alt. -Tillykke.
Jeg er så stolt. Jeg har aldrig været så stolt.
Da jeg ankom, var jeg håbefuld,
og nu er jeg Blown Away-mester, og det er stadig svært at fatte.
Godt gået, Minhi.
Jeg har lært, at det er hårdt.
Men åbner du øjnene og ser dig omkring,
så er der altid noget at smile ad.
Tak for alt. Virkelig. Jeg er tom for ord.
Du er fantastisk.
Jeg aner ikke, hvad der venter.
Jeg fortsætter med at lave nyt.
Jeg har nogle nye idéer, så jeg er spændt på at komme hjem.
Tekster af: Mads J. R. Jensen