NIGERIJA PROSINAC 2015.
ARHIV DR-a
Što je djetetu? Što mu je?
Djetetu? -Da.
Gladno je. -Možemo li mu dati hrane?
Bez hrane, bez voda.
Fotografija spašavanja Hopea promijenila mi je život.
Kao šamar.
Napušteni dječak vještac prolazi nevjerojatnu transformaciju
DANSKA 2023.
Cijeli svijet počeo je pratiti naš rad.
Godinama smo se za to borili,
pogledajte Nigeriju i djecu optuženu za vještičarenje.
U jednom trenutku osjećala sam...
Vratit ću se u Dansku, živjeti običnim životom
i samo...
Sve to zaboraviti.
Htjela sam se sakriti.
Ja sam Anja Ringgren Lovén.
Imam 44 godine.
Smatram se humanitarkom ili socijalnom radnicom.
Odrasla sam na sjeveru Danske.
Živjela sam s mamom, sestrom blizankom i našom starijom sestrom.
Tata je bio alkoholičar, zato ga je mama ostavila.
Bila sam djevojka koja pokušava spasiti svijet.
Krenula sam u ranoj dobi pokušavajući spasiti oca.
Ali kako bi dijete moglo pomoći odraslom čovjeku
koji je odabrao piće?
Kad bi mama napravila večeru,
sestra blizanka i ja ne bismo sve pojele,
pa bi nam rekla: "Sve pojedite,
"djeca u Africi gladuju."
Od šeste-sedme godine sanjala sam
o odlasku u Afriku da pomognem djeci.
DOBRO DOŠLI U AARHUS
DONOSITELJICA NADE
Znaš, Davide Jr.,
kažeš da želiš biti nogometaš,
ali voliš glazbu i ples.
Mogao bi biti glazbenik ili plesač.
Moja mama umrla je sa samo 53 godine i preplavio me bijes.
Nakon njezine smrti nastojala sam pronaći vlastiti identitet.
Mučila me anksioznost, gubila sam na težini.
Tri sam mjeseca provela u bolnici.
Težila sam samo 45 kg.
Odlučila sam prodati sve što imam u Danskoj
i prikupiti novac.
Postala sam beskućnica da bih pomogla djeci u Africi.
NIGERIJA
Sva Ministarstva vanjskih poslova preporučuju
da ne idete u Nigeriju jer je previše opasno.
Zbog ekstremnog siromaštva
ljudi su spremni na sve da prežive.
Ali morate se suočiti sa strahovima.
Ja sam uvijek to činila. Suočavala se sa strahovima.
Kako inače živjeti?
Jeste li spremni? -Da!
Hajde!
Ljudi su druželjubivi. Nigerijci su druželjubivi.
Oni su miroljubivi ljudi.
Zbog rasprostranjene korupcije pate od ekstremnog siromaštva.
Zadovoljstvo je imati posjetitelje.
Pozivam Anju Lovén.
I pozdravite Martynu.
Ja dolazim iz Poljske.
To je u Europi.
Putujem svijetom i snimam TV priloge
o nevjerojatnim i inspirativnim ženama.
Jedna je od njih Anja.
Došla sam ovamo da bih pokazala njezin rad.
Dolazim iz daleke zemlje.
Danske, na sjeveru Europe.
Ali moj je dom Nigerija.
Tako je. -Jer...
Moj sin koji ondje sjedi Nigerijac je.
Njegov je otac Nigerijac, pa sam i ja Nigerijka.
Tako je!
Ja sam osnivačica organizacije Land of Hope.
Naš je cilj u lokalnim zajednicama zagovarati
da se djeca ne bave vještičarenjem.
Mnogi članovi Solid Rocka pomogli su nam spasiti djecu.
Zahvalna sam vama i Crkvi.
Mnogi za koješta krive vještičarenje.
Mnogi misle...
JOHN OKORIKO PASTOR
Ako papar ili mango ne daju plodove,
krivo je vještičarenje.
Možda nema plodova zbog vještičarenja.
Vještičarenje postoji u svim aspektima života.
To bi teško prošlo
kod članova moje Crkve,
ali lako je s ljudima koji nisu prosvijetljeni.
Njima je lako manipulirati.
SPAŠAVANJE AFRIČKE DJECE VJEŠTICA CHANNEL 4
Svećenik je ovo dijete
proglasio vješticom.
Djeca su najčešće mete.
Opsjednuta,
ljudi vjeruje da mogu baciti čini i zaraziti druge,
a kad djecu jednom optuže,
vječito su stigmatizirana i siju strah.
2008. gledala sam dokumentarac
pod nazivom "Spašavanje afričke djece vještica".
Šokirala sam se
jer nikad nisam čula
da djecu optužuju za vještičarenje.
U Nigeriji godišnje optuže 10 tisuća djece.
Odlučila sam doći ovamo pod svaku cijenu.
Moj prvi susret
s afričkim kontinentom
bio je "toplo srce Afrike".
Država Malawi.
Moj cilj bila je Nigerija,
ali trebala sam steći iskustvo
prije putovanja u tako opasnu zemlju.
Bila sam promatračica, volonterka.
Živjela sam s jednom siromašnom obitelji u Malawiju.
Jedno nikad neću zaboraviti.
Cijelog djetinjstva
gledala sam dokumentarne filmove o afričkoj kulturi.
Pogledala sam i pročitala sve što mi je došlo pod ruku.
Mislila sam da znam što je siromaštvo,
ali nisam razumjela što znači biti gladan.
Što je glad.
Po povratku iz Malawija
odlučila sam pokrenuti vlastitu nevladinu organizaciju.
Usredotočiti se na optužbe za vještičarenje u Nigeriji.
LAND OF HOPE
Skupimo ga, već je suho.
Unesite.
Ovo je još malo vlažno.
Ovo je suho.
I ovo je suho.
Spremi u sobu.
Čije je ovo?
Prince? U redu.
Odnijet ćemo u njegovu sobu.
Ovo je Sundayino?
Djevojke, gledate TV?
Trebale bi se igrati vani.
Victoria...
Jesi li bolesna?
Bila si kod sestre?
Piješ lijekove? Goriš.
Ernest!
Pričaj mi o Anji.
Ne čuje nas.
Prije je imala crnu kosu,
sada ima bijelu.
Voli plesati.
Svakog jutra pije kavu.
Ovo me spašava.
Meni pola. -Pola? Važi.
Ti si kao moja sestra.
Piješ crnu.
Jedan, dva, tri, četiri... Deset.
Mama Anja pomaže djeci.
Čini puno dobroga. Ona mi je pomogla.
Deborah. Što je?
Moja cipela.
Tvoja cipela? Što da radim?
Želim nove. -Nove?
Ove si puno puta popravila.
Nasmiješi se, dobit ćeš nove.
Ona je jedinstvena.
Došla je izdaleka.
Iz visoko razvijenog društva.
Došla je u posve drukčiji svijet
i pokušava unijeti
nadu i drukčiju perspektivu.
Pokušava unijeti promjenu.
Mislim da je iznimno snažna.
Ona je anđeo.
Ona je anđeo? -Da.
Ta je cura fantastična.
Kad je došla u Nigeriju,
volontirao sam u dječjem centru.
Nije me ni pogledala.
Bila je pomalo neprijateljski nastrojena.
Kad sam tek upoznala Davida, išao mi je na živce.
Igrali smo nogomet.
Iznenada je ušetao
i sva su djeca prestala igrati.
Otrčala su do njega vičući "ujače David".
Skakali su po njemu. Razgovarao je s njima.
Pitala sam se tko je.
Reče: "Ovdje sam tjedan dana,
ušeće taj tip i djeca ga obožavaju. Zašto?"
Bio sam s njima odmalena.
Gotovo šest-sedam godina.
Zamislite mladog studenta prava
s takvom karizmom.
On je imao 21 godinu, ja 32.
Došla sam spašavati djecu.
Nisam imala vremena za romance.
Ne mogu ja to.
Jednog dana netko je htio poslati dijete odande.
Razljutio sam se
i podigao glas.
Žustro sam branio to dijete.
Anja mi reče da se smirim.
Pogledala me drugi i treći put.
Nakon tog dana pozdravila me.
Pitao sam je kako je. Počeli smo razgovarati.
Jednostavno se dogodilo.
Kad sam drugi put došla u Nigeriju,
bilo je to mjesec dana nakon prvog putovanja.
Vratila sam se
i David i ja odlučili smo zatrudnjeti.
Nakon mjesec dana ostala sam trudna.
Pogledali smo se i bila sam trudna.
David i ja osnovali smo centar za djecu
blizu njegova pravnog fakulteta.
Prvih godina spasili smo 30-ak djece.
Isprva smo spavali na prostirci u nedovršenoj zgradi.
Samo smo htjeli spašavati.
Unajmili smo neke zgrade.
Napala ih je
mjesna banda.
Došli su noću i prijetili oružjem osoblju i djeci.
Opljačkali su nas i sve uništili.
Djeca su vrištala, skrivala se u grmlju.
Te su noći silovali jednu našu djevojku.
Strašan napad.
Napali su nas
jer nismo imali visoku ogradu
ni osiguranje kakvo imamo danas.
To me motiviralo da odem u Dansku
prikupiti financijska sredstva
kako bismo sagradili Land of Hope.
David je ovdje nadgledao gradnju
i zajedno smo stvorili Land of Hope.
Ovdje žive dječaci. To je dječački hostel.
Na kraju je ženski hostel za djevojčice.
Gdje ti živiš?
Ravno ispred nas.
U zgradi u kojoj su hoteli.
Kad smo gradili,
željeli smo jednu sobu
s kuhinjom i dnevnim boravkom
kako bismo imali privatnost.
I? -Na kraju imamo samo sobu.
Ovo je tvoj privatni prostor.
Tako je.
Je li ova soba drukčija od ostalih?
Nije. Jednaka je dječjim sobama.
Ima privatnu kupaonicu i WC.
Ne provodim puno vremena unutra.
Više volim biti vani, ne volim biti samo u svojoj sobi.
Tko je ovdje?
Bok.
Kako si?
Mamina je soba uvijek najbolja.
Anja, što je to?
Proslavili smo Novu godinu.
Morala sam odjenuti nešto posebno.
Moram vidjeti kako ti stoji.
Ovako. Plesali smo cijelu noć.
Vrlo elegantno. -Vidi ovu.
Ovu je sašio jedan afrički krojač.
Čudesna je.
Jedna od mojih najdražih haljina. Vrlo je šarena.
Uska je.
Grudi gore, stražnjica otraga.
Voliš modu?
Ovdje je tako vruće
da sam nakon sat vremena sva mokra
i odem se presvući.
Anja, znaš što ja mislim?
Unutar ovih zidova
osjećate se sigurno,
ali vanjski je svijet drukčiji.
U Land of Hope vladaju sreća i ljubav.
Izvan ovih zidova
svijet je sišao s uma.
Jednog dana David reče: "Stigao je poziv.
Dvogodišnjak u selu."
Nije znao je li to istina,
kako ostaviti dvogodišnje dijete i može li preživjeti?
Rekoh mu da odemo provjeriti.
Nitko ga ne hrani? - Nema ni oca ni majke.
Žao mi je.
ARHIV DR-a
Sagnula sam se da dam Hopeu vode i kekse.
Taj vonj...
Bio je to vonj smrti.
Kao...
Ne mogu to objasniti.
Dok smo išli do autobusa,
jedan me čovjek pitao kamo ga vodimo.
Morala sam se požuriti.
Iznenada, ljudi su okružili naš autobus.
Upleo se David.
"Vidite li u kakvom je stanju?
Mora u bolnicu."
Zalupio je vratima i krenuli smo.
Kad je držala dječaka, reče:
"Davide,
mali će umrijeti.
"Prije nego što umre, treba ime."
Nazvali smo ga Hope i odveli u bolnicu.
Liječnik reče da su mali izgledi da preživi.
Njegov dah...
Brojili smo sekunde.
Bio je na samrti.
David i ja doveli smo našeg sina Davida Jr.-a u bolnicu
i stavili ga u krevet s Hopeom da zajedno sjede i igraju se.
Hope se prvi put nasmijao.
Pravo je čudo što je preživio.
Raduje me pomisao na Hopea.
Inteligentan je
i smiješan.
Jako je zabavan.
No bojim se
da nikad neće progovoriti.
Želi se izraziti
i nadam se da će jednog dana moći.
Land of Hope veliki je centar za djecu.
Prostire se na više od 12 000 kvadratnih metara.
Kad smo David i ja kupili zemljište,
zamišljali smo ne samo centar za djecu,
nego i obrazovni centar
gdje će djeca učiti.
Likovnu umjetnost, fiziku,
informatiku.
Ovdje pjevamo i zabavljamo se.
Jedan, dva, tri...
Kreni!
Volim vas!
Zato sam uvijek emocionalna.
Spasili smo ih
i gledamo kako hrabro stoje,
pjevaju, vjeruju u sebe.
Sada su mlade žene koje se međusobno osnažuju.
To je čudesno.
Naježila sam se.
Obožavam ovo.
Pogledate li Dansku, Poljsku, cijelu Europu
u 18. stoljeću,
isto se optuživalo, posebice žene.
U Danskoj je živo spaljeno više od 2000 žena.
Optuženih da su vještice.
Zašto danas u Danskoj ne spaljujemo žene?
Zbog obrazovanja.
Služi kao terapija.
Terapija liječi.
Umjetnošću se izražavamo.
Možemo biti kreativni,
rabiti maštu. Izraziti što mislimo.
Što zamišljamo.
Nigerija po djetetu godišnje troši jedan dolar
za obrazovanje.
Smiješno je
koliko se malo troši na obrazovanje djece.
Otud problem praznovjerja i siromaštva.
Ako se djeca ne školuju,
ne razvijaju se.
Strašno je
koliko se talenta trati u ovoj zemlji.
Za mene nada ima veliko značenje.
H-O-P-E?
Help One Person Every Day, pomozi jednoj osobi svaki dan.
Ne možemo se zvati drukčije,
nego Land of Hope.
Što to ovdje imamo?
Čim igraju nogomet, netko se ozlijedi.
Igraju kao da je to pitanje života i smrti.
Bit ćeš dobro, Davide.
Poznaješ svu djecu i zoveš ih po imenu?
Svu djecu.
Ne moram ih ni vidjeti.
Prepoznajem ih po glasu.
Imate vlastitu vodu?
Da, sami je proizvodimo.
Moj suprug David uvijek je sanjao o tome.
Htio je proizvoditi jeftiniju vodu
pristupačnu svima.
Land of Hope jest poput Noine arke.
Imamo piliće, ribu.
Veliko zemljište gdje uzgajamo povrće.
Različite vrste lišća
koje rabim za lokalna jela.
Praktički ostvarenje sna
jer nam sve ovo omogućava da preživimo.
Ovo je Davidovo rodno selo.
Cijela ga zajednica jako poštuje
i zato smo ovdje sigurni.
Kad smo gradili Land of Hope,
angažirali smo 150 lokalnih radnika.
Dali smo im posao.
Land of Hope ponos je ovog sela.
DANSKA
U Danskoj mi nedostaje Nigerija,
a u Nigeriji mi nedostaje Danska.
Jednom sam nogom u svakoj zemlji.
Svakodnevno se osjećam podijeljeno.
U Danskoj se bavim administrativnim poslovima.
Dajem intervjue, gostujem na konferencijama.
To nam je vrlo važno.
Ondje govorim o našem radu i prikupljam donacije.
Trebamo novac
da spasimo djecu i pružimo im budućnost.
Ja sam ta koja se mora vratiti u Dansku i prikupiti sredstva.
Imam golemu odgovornost.
Jako se ponosim njome.
Ima veliko srce za Nigeriju i Nigerijce.
Tri godine nisam bila na odmoru.
Nisam stigla. Baš se radujem.
Baš jako. -I ja.
Ja radim za Anju u Land of Hope.
Ja sam potpredsjednica
i vodim našu komunikaciju,
marketing i društvene medije.
Još imam osjećaj da se moram brinuti za nju
jer mi je mama tako rekla.
Ali i zato što je mama vidjela da smo vrlo različite.
Anja je bila impulzivna,
ja oprezna.
Htjela sam prvo proučiti stvari.
Anja bi se samo zaletjela.
Iako znam da je ovdje odrasla,
da smo Dankinje i živimo u Danskoj,
kad ode u Nigeriju,
ondje je najsretnija.
Katkad se Anja i ja posvađamo.
Mi smo blizanke, zajedno radimo,
svađamo se oko puno stvari.
Ljutita na nju izađem iz kuće, pa mi ljudi kažu:
"Obožavam tvoju sestru. Ona je sjajna."
A ja ću: "Nije baš toliko sjajna."
Nije tako savršena.
NIGERIJA
Izvana je izgledalo uspješno,
ali zapravo smo se dosta mučili.
No zadržali smo fokus na projektu i djeci.
Djeca optužena za vještičarenje
ne prilaze ljudima.
Odrasle smatraju opasnošću.
Ne vjeruju im. Nailaze na prijetnje
od odraslih
koji ih tuku,
katkad čak ubijaju. Odrasli predstavljaju prijetnju.
Moram ih uvjeriti da im ne želim zlo.
Ovdje u Land of Hope imamo 91 dijete.
Samo 21 djevojčicu. Sve su ostalo dječaci.
Zašto dječake češće optužuju za vještičarenje?
Jer su dominantniji.
Grublji su i nisu potrebni.
Nisu potrebni u kućanstvu.
Bilo je to oko Božića 2019.
Bio je prosinac. To je posebno doba godine.
Stigao je hitan poziv.
David reče:
"Ne znam želiš li vidjeti to dijete.
Kažu da je u jako lošem stanju."
Hajdemo, rekoh.
Došli smo i ugledali dijete.
Nije mogao ni hodati.
Dječak u strašnim bolovima.
To je Saviour.
Bio je višestruko silovan i zaražen HIV-om.
Skrivao se u velikim cijevima
na gradilištu.
Kad smo ga izvadili iz cijevi,
držao je hlače
i bio u strašnim bolovima.
Jesu li ubili tvoju sestru?
Ubili bi i njega
za dan-dva da nismo došli.
Ne bi ostao živ.
Poveli smo s nama Ernesta, jednog od naše najstarije djece.
Katkad vodimo djecu na misije spašavanja.
Rado pomažu.
To me nadahnjuje.
Ernest je nježno smjestio to dijete u auto,
sjedio s njim otraga, dao mu nešto za piće,
dao mu kekse,
a David je pustio božićnu pjesmu.
Emocionalan trenutak.
Na povratku je pustio gospel božićnu pjesmu.
Okrenula sam se, vidjela Ernesta i Savioura
i počela plakati. Emocije su me preplavile.
Bio je Božić, spasili smo život.
Najbolji Božić u životu.
Sjećaš li se trenutka kad je Hope došao?
Spašen je kao jako mali.
Kad su ga doveli u Land of Hope,
bilo je tužno u kakvu je stanju bio.
Bio je na samrti.
Jako tužno.
Što sada misliš o njemu?
Hope je... Ne znam.
Najsretnije dijete na svijetu.
Jer...
To je čudesna transformacija.
Zdrav je, na sigurnom.
Hope je sada jako dobro.
Jako je pametan.
Ono što znamo o Hopeu jest od oca.
On je vrač.
Vrlo je utjecajan.
Prvo što me pitao bilo je koliko mi duguje.
Rekoh mu: "Ništa.
Ja ne želim novac.
Došli smo jer svako dijete zaslužuje znati svoj identitet."
Krivio je majku.
Iznio nam je jednu stranu priče.
Tražimo Hopeovu majku otkako smo ga našli.
Važno je da upozna majku.
Da je vidi i upozna.
To je važno i za nju.
Mora shvatiti da djeca nisu vještice.
Davide, što ti misliš o tom susretu s majkom?
Ne znam što očekivati. Moram je najprije vidjeti.
Rekla mi je da nas čeka.
Upravo sam zvao,
telefon je isključen.
Svi u Land of Hope smatrate
da je važno da djeca imaju odnos s roditeljima.
Kad idemo u posjet,
zapravo zagovaramo.
Dolazimo obrazovati.
Ne samo obitelj, nego cijelu zajednicu.
To je čovjek koji je javio Davidu
da je dijete napušteno.
Imao je samo dvije godine. On je taj.
Deset godina aktivni smo u obližnjim selima.
Imamo puno ambasadora.
Znaju tko smo i zovu nas.
Oni su naše oči i uši.
Kad ste je posljednji put vidjeli? -Jučer ujutro.
Kažu da je napustila selo,
ali pokušat ćemo je naći.
Iako je sunčano i okruženi smo djecom,
situacija u tren oka
može postati opasna.
Prije mjesec dana u jednom selu
spasili smo dijete. Dva njegova prijatelja ubijena su.
Odsijeku im glavu,
ruke. Tako ubiju dijete.
Ubiju ih sjekirom ili mačetom.
Posjetili smo seoskog starješinu
da shvati zašto smo ondje.
Mi surađujemo sa zajednicom.
Je li puno djece optuženo za vještičarenje?
Jest.
Zašto ih optužuju?
Ponašaju se čudno.
Bilo je puno smrti.
Ali to se ne događa otkako sam ja ovdje.
Kako uspijevate?
Imamo posebnu mješavinu.
Djeca povrate i ozdrave.
Koliko roditelji plaćaju taj lijek?
Jedan milijun. -Nitko ovdje nema milijun naira.
Nije li preskupo?
Ako roditelji nemaju milijun naira,
daju mi zemlju.
Što ako nemaju ni zemlje
ni novca?
Hoće li tada napustiti dijete?
Postoji mogućnost
da mi služe.
Ima li djece koja vam služe
jer roditelji nisu mogli platiti?
Dovedi dijete.
Što radiš ovdje? Pomažeš starješini?
Radim što kaže.
Donosim što treba.
Plaća li ti?
Jedem besplatno. Moj novac ide njemu.
To je ropstvo. 15 godina naporno radiš
i zauzvrat dobivaš samo hranu.
Lako je manipulirati neobrazovanima.
Vjeruju svemu što čuju,
posebice od pastora.
Religija je značajan dio nigerijskog života.
Pastori iskorištavaju neznanje.
Govore da su djeca vještice
i ljudi u to vjeruju.
Promicanje vještičarenja
lak je način pljačkanja.
Mnogi me pastori ne prihvaćaju
u svoje kršćanske organizacije u ovom gradu.
Godinama propovijedam
da vještičarenje nema veze s Bogom.
Prema našoj statistici
desetak djece tjedno
nestane iz sela.
Potrebno je razumjeti da je optuživanje djece za vještičarenje
povezano s ekstremnim siromaštvom.
Obitelji ne mogu prehraniti svu djecu.
Ako se uspiju riješiti djeteta
optužujući ga za vještičarenje, jedna usta manje.
To je način preživljavanja.
Shvaćate?
Nije lako iznijeti brojku,
ali radi se o velikom broju djece.
I da je jedno, to je dovoljno. Jedno ubijeno dijete dovoljno je.
Dijete zna, odrastajući u ovom društvu,
da mora pobjeći ako ga optuže za vještičarenje.
Inače neće preživjeti.
Djeca s ulica izložena su koječemu.
Krijumčarenju,
prodaji organa,
različitim oblicima zlostavljanja.
Ako djevojčica jednu noć provede na ulici,
bit će silovana.
Pobjegao sam i počeo prositi.
Optužili su me da sam ubio svojeg oca.
Tukli su me svakog jutra.
Nisu mi davali hranu. Majka me palila željezom.
Što osjećaš kad razmišljaš o tim ljudima?
Trebamo zaboraviti sve što se dogodilo u prošlosti
i krenuti dalje.
Sva su djeca u našem centru proživjela strahote.
Posjekline na glavi, porezotine.
Svako dijete u sebi nosi rane.
Katkad stave dijete u lance.
Drže ga zatvoreno u sobi bez hrane i vode
dok ne prizna da je vještac.
ARHIV DR-a
I ti si vještac?
Da.
Zovem se Benjamin.
Roditelji su me optužili za vještičarenje.
Što sada misliš o cijeloj ovoj situaciji?
Kad završim školu,
podučavat ću ljude u selu
da nitko nije vještac.
U mojoj obitelji problemi su započeli jer sam išao u školu.
Moja šira obitelj optužila je mojeg oca za vještičarenje.
Da nije normalno što ga toliko zanima obrazovanje.
Sigurno postoji drugi razlog, a to je vještičarenje.
Tada su počeli problemi.
Jednom kad vas optuže,
svi vas drukčije doživljavaju.
Čak i vaša rodbina.
Kad su mojeg oca optužili za vještičarenje,
šira obitelj izgnala ga je.
Tada su počeli problemi.
Ljudi su bili agresivni prema nama,
tukli su moju mamu.
Počeli su fizički napadi.
Bilo je jako opasno.
Što je bilo s tvojim tatom? -Ubili su ga.
Ubili su ga.
Tada je došla Land of Hope.
Današnji život odraz je djetinjstva.
Sada sam toga svjesna.
Jedva sam čekala da upoznam Hopeovu mamu.
Kako izgleda? Kako će reagirati? Kako će Hope reagirati?
Emocije su nas preplavile.
Iznenada je bila ondje i Hope je bio vrlo emocionalan.
Bok.
Dobro jutro, dobro došla.
Kako se zoveš?
Justina.
Koliko imaš godina?
23.
Imala si 14-15
kad si rodila Hopea?
Da, 15.
Što se dogodilo?
Možeš li nam reći zašto smo ga zatekli u takvom stanju?
Ispričaj nam.
Ovdje smo jer želimo da imaš odnos sa svojim sinom.
Nećemo te osuđivati.
I sama si bila dijete.
Je li te oženio ili te samo uzeo kao ženu?
Što je bilo između vas?
On je starac.
Ne znam, došao je k nama.
Pozvao me da izađemo, odbila sam. Nisam željela.
Nisi željela?
Nisam. Tog me dana prisilio.
Steven je rođen godinu dana prije Daniela.
Nazvala si ga Steven? Hope i on imaju istog oca?
Da. -Kad smo ga spasili,
nismo znali njegovo ime, nisu nam ga rekli,
pa smo mu dali identitet.
Nazvali smo ga Hope.
To je dobro.
Je li Hopea ondje ostavio otac?
U tom stanju?
Da. Izbacio ga je.
Nemojte se ljutiti na mene.
Ne brini se. Važno je da si ovdje.
Ovo je tvoj sin.
Hope, tvoja mama.
Bio si u njezinu trbuhu.
Kako si?
Ne čuje baš dobro.
Žao mi je zbog svega.
Gdje je ožiljak? Pokaži ga.
Evo ga.
To je ožiljak koji si mu dala? -Da.
Žao mi je.
Molim te, oprosti mi.
Jesi li dobro? Dobro si, Hope?
Dobro si?
Jesi dobro? Nisi.
Hope možda ne razumije.
Možda misli da si došla po njega.
Ne. -Znam.
Nadamo se da ćeš ga redovno posjećivati.
Nalikuju li si Steven i Daniel? -Daniel je viši.
Viši je od Hopea?
Ne želim vas prekidati.
Bok, Hope.
Ja sam Martyna.
Justina. -Drago mi je.
Drago mi je. - Imaš divnog sina.
Vidim da je sada zbunjen.
Ima svoj ponos
i zna u kakvu je stanju pronađen.
Osjeća sreću, ali ujedno...
Možda ljutnju.
Ona neće ostati.
Ide kući.
Ti ostaješ.
Ali došla je vidjeti naš centar.
Zatim će otići.
Možda mi jednoga dana oprostiš.
Ako želite promijeniti svijet, počnite od djece.
Promijenite im djetinjstvo i promijenit ćete generaciju.
Moramo gledati naprijed.
Hopeu je drago vidjeti majku.
Opet je došla u posjet
i dugo je ostala u Land of Hopeu.
Bio je jako sretan.
S ponosom ju je primio za ruku i pokazivao drugoj djeci.
"Pogledajte, moja mama."
Morate naučiti preuzeti tuđe breme.
Kao vođe trebamo preuzeti breme ljudi koje vodimo.
Žrtvovati se za njih.
Upravo tako.
Žrtvovati se.
Poznajem ga 10 g. I dvaput se rasplakao.
Jedan od naših najvećih slučajeva dobio je zaključak.
To je Hopeova priča.
Nisu to bili samo krv, znoj i suze
za nas dvoje,
nego i za naš odnos i roditeljstvo.
Jedan.
DANSKA
Dva, tri,
četiri, pet.
Varaš!
To je žrtva.
Kad sam zatrudnjela, morali smo razmotriti
gdje će naš sin živjeti
i pružiti mu sigurnost.
Najprije smo se bavili našim projektom,
a zatim sam podizala našeg sina u Danskoj
jer je ovo sigurnija,
bolja, zdravija okolina.
Katkad sam zavidna.
Vidim parove kako šeću s djecom.
Voljela bih to moći svakog dana sa svojim sinom i njegovim ocem.
Želiš vidjeti opet?
U Danskoj se veći dio vremena osjećam usamljeno.
Ali kad vidim 92 djece u centru,
djece koju smo našli u šikari,
odbačenu
i djecu koja su nam gotovo umrla na rukama...
Kad ih vidim kako završavaju fakultete,
nimalo ne žalim zbog svojih odluka.
Bilo je teško i izazovno,
ali ponosim se time.
To su plodovi mojih odluka i jako sam sretna zbog toga.
SVE VAS VOLIM
GODIŠNJE U NIGERIJI OKO 15 TISUĆA DJECE
OPTUŽE ZA VJEŠTIČARENJE. MNOGOBROJNA SU UBIJENA,
MUČENA ILI NESTANU BEZ TRAGA.
LAND OF HOPE SPASILA JE
I PROMIJENILA ŽIVOTE 92 DJECE.
H. O. P. E. POMOZI JEDNOJ OSOBI SVAKI DAN
PRIČA O HOPEU
MEDIATRANSLATIONS