Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A LEGENDÁS 02-ES CSARNOK
Szívem, jön a műsor.
- Akkor mentem. - Jövök.
- Oké. - Akkor szia.
Szeretlek.
Műsor van, haver, gyerünk.
Műsor, tesó!
A másik oldalon találkozunk.
Gyerünk, ahogy szoktad.
- Jó műsort, Kev. - Köszi, uram.
Szerzünk taxit.
- Jó. - Gyerünk, cimbi!
Anyu, felülről figyelsz. Büszke leszel rám.
Nevedben imádkozunk, ámen.
Kezdjük a show-t!
A legutóbbi viccem virális lett.
Baszd meg, London, ennél többet tudtok.
Egy kis zajt kellene csapnotok.
Még egyszer kérlek titeket.
Egyszerre kéne nagy zajt csapnotok.
Üdvözöllek titetek a Felelőtlen élő turnéján.
Jót fogunk szórakozni.
Több oka van, amiért „Felelőtlen" a címe.
Ezekbe mind belemegyünk a műsor folyamán.
Nem pazarlom az időt.
Ha már ide kiállok, a lényegbe is belemehetünk.
Szóval kezdjünk... csapjunk a lecsóba. Oké?
Beszéljünk idén az első felelőtlen tettemről.
Az én
Az én első felelőtlen tettem idén a gyerekeimmel kapcsolatos.
A gyerekek bejöttek és látták, hogy baszunk. Itt kezdődik.
Itt kezdődik!
Ebbe sehogy se lehet simán belemenni. Értitek?
Mind a ketten. Látták, hogy baszunk.
Ha csak az egyik lett volna, jobb a helyzet.
A fiam volt az első.
Láttam őt, ahogyan lát minket
mert hívta a nővérét: „Gyere gyorsan!
Gyere ide!"
Fura, hogy mérges se tudtam lenni.
Azért nem tudtam, mert úgy jöttek be, hogy
magam hoztam ezt a szabályt.
Nem tűröm a zárt ajtókat.
Ne zárd be a szobád! Egy szülőnek az a legrosszabb
ha be se tud jutni gyermeke szobájába, amikor akar.
Ne zárd be azt a kurva ajtót!
Főleg a lányom. „Ha még egyszer bezárod
ígérem, szétrúgom. Ne zárd be azt a kurva ajtót!"
Megyek a lányomhoz, be van zárva.
„Nem megmondtam, hogy szétrúgom az ajtót?"
Ő erre: „Mindjárt kész vagyok."
A jóistenit!
Belül a legrosszabbra gondoltam.
Azt képzeltem, kokaint főz. Tényleg azt hittem.
Hát az biztos.
Tudod miért gondoltam a legrosszabbra?
Mert emlékszem, mit csináltam gyerekkoromban
a szobámban zárt ajtó mögött.
A szobámban zárt ajtó mögött
mindig a lehető legrosszabbat csináltam az ajtó mögött.
Valahányszor anyám berontott, igaz történet, emberek
a kezemben volt a faszom. Esküszöm, mindig.
Na mit csinálsz, fiam? Á!
Á!
Egyszer a farkam a bal kezemben volt
a másikban gyufa.
Nem tudtam, mi lesz majd
de pont időben jött. Mondtam
forró fasz lesz a fürdőszobában.
Felgyújtom ezt a faszt.
Á!
A legrosszabb amikor elkaptak a gyerekek
az volt, hogy nem lehetett elhazudni a szex pozíciót.
Vannak olyanok, amiket el lehet kenni.
Vannak párok itt ma este.
Látom Önt a csajával. Ha Ön és barátnője szexel
és a hölgy oldalt fekszik mikor beront a gyerek
el lehet kenni.
Fel kell ülni, mintha csak tévét néznétek.
Hé! Hé!
Húzzatok innen! Míg tévézünk, ne gyertek vissza
Ha jól csináljátok
és az alsó részetek betakarva
amikor felültök, akár baszhatok tovább beszéd közben
Hé! Hé!
Húzzatok csak el a szobából.
Ne gyertek a szobába.
A csajod beszélni akar.
„Ne gyertek be ide.
Ez kedvenc részem az egész show-ban."
El lehet kenni.
A misszionárius pozíciót is.
Szexeltek a misszionáriusban és berontanak a gyerekek.
Le kell esned és összerogynod a csaj fölött.
Mintha elaludnál. A gyerek buta és elhiszi
Ssss!
Hátulról, az már nehéz kihívás.
Meztelen seggel hátulról az ágy közepén.
Azt nehéz eljátszani. Elkapnak, mint
Hát mit csinálsz? Mit
Te mit csinálnál?
Bassza meg.
Egyet megtehetsz.
Úgy kell tenned, mintha amerikai focit játszanál... Hopp!
Hopp, hopp hopp!
Tűnj innen! Focistákról beszélünk. Húzzál innen!
Egy szomszéd párt játszunk el. Gyerünk, nyomás innen.
Legnagyobb félelmem
hogy nem akartam megbeszélni a gyerekekkel, amit láttak.
Kérlek, Isten!
Ne hagyd,hogy a gyerekek beszéljenek velem a szarról, amit láttak.
Hiszek benne, hogy az információ lebeg s eltűnik.
Nem akarom megbeszélni. Jó, ha lebeg és eloszlik.
Lemegyek, és látom a fiamat a konyhában.
Fiam úgy nézett rám, hogy
szívesen megkérdezné, most mit is látott.
Úgy néztem vissza rá, hogy „Baszd meg, ne kérdezz semmiről
amit most láttál."
Tudtam, valójában nem kérdez majd
már volt baj suliban a héten.
El kellett vennem a telóját, ez a legrosszabb nekik.
Hátrányosan hat az életstílusra, ha elvesszük a gyerek telefonját.
Mihelyt elvettem a telót
azonnal narkós lett belőle.
Azonnal! „Add csak ide!
Nem kapod meg, míg össze nem szeded magad."
Elvettem a telót. Kész volt.
„Apu, ne már, ne csináld ezt velem."
Mozdulni kezd. „Apu ne csináld ezt velem!"
Így szól: „Inkább a lábamat
a lábamat vidd. „Micsoda?
Ide azt a kurva telót!
Nem kapod vissza, míg össze nem szeded magad.
Elvettem. Mondtam magamban: „Tudod mit?
Bele kell néznem.
Látnom kell, miről beszélgetett azon a kurva telón."
Felelőtlenség részemről szülőként
ha nem tudom, mi van a fiam telóján.
Át kell néznem a telót. De nem tudom a kódot.
Se ujjlenyomatom, se arcfelismerés, se semmi.
Vissza kell mennem a sráchoz meg kell kérnem, hogy írja be a kódot.
Írd be, hogy lássuk, miről beszélünk.
Fiam egyszerűen azt mondja „Nem, apu, azt nem."
Micsoda?
„Írd be azt a kurva kódot, mielőtt nyakon váglak." Így én.
Ezt mondtam.
Futva elrohant.
Mintha nem itt lakna.
Mintha nem találkoznánk tíz percen belül a vacsoránál.
„Senki se üldöz.
Add meg a kódot, mielőtt hátba rúglak."
Esküszöm, lentről
annyit hallottam: „Baszd meg!"
Hát megölöm. Kinyírom!
Leszaladok, megragadom a nyakánál.
Kezdem fojtogatni a fiamat.
Mi a faszt mondtál te nekem?
Nem kap levegőt. Hörög.
Azt mondja
„Ez a kód! Az a kód, hogy 'baszd meg!'"
Vagy úgy!
Ez jó kód, fiam. Ez jó ez a kód.
Z-vel vagy sz-szel? Hogy írod?
Jól megkapartam a nyakadat. Bocsánat.
Szerzek neked garbót
hogy ne így menjél iskolába. Bocsi.
Most már nagyobbak
a lányom 13, a fiam most már tíz éves.
Ahogy nőnek, egyre több a veszekedés.
Egy nap hallom, ahogy káromkodnak
Nevetnem kellett.
Ha azt hiszed, hogy nem káromkodnak a gyerekeid
buta szülő vagy. Buta vagy.
Ahogy kilépsz a házadból, elkezdik röpíteni.
Baszd meg, picsa, szar, fasz, pina segglyuk, köcsög.
Nem illenek össze, mégis együtt mondják őket.
Hallottam, mikor a lányom a fiamon élte ki magát, aztán hajrá.
Alszom. A díványon vagyok.
Kikel magából.
„Elegem van a szarodból, Hendricks.
Addig baszogatsz, amíg szét nem rúgom a seggedet."
„Bassza meg, várjunk csak.
Mi a fasz történik itt?"
Fedezékben várom, hogy mit válaszol majd a fiam.
Szeretném hallani, ahogyan cáfol.
Fiam pont olyan, mint én voltam gyerekként.
Azonosak vagyunk, ugyanolyanok.
Fiam olyan köcsög tud lenni.
Akkora köcsög.
Erre azt mondja a fiam, így szól
„Őszintén, igazán nincs semmi. Akkor miért beszélgetünk róla?"
Mi?
Úgy húzott el, mintha győzött volna.
Oké.
Fiam védelmében mondom: jól megkapta.
Nem tudom, mi van a nővérek és az öccsük között.
A nővérek imádják lenyomni az öccsüket.
Nem tudom miért, de ez így van.
Egy nap lerángatta a lépcsőn.
Nem láttam, hallottam.
Fiamat hallom: „Az istenit! Ne már megint!"
Hallom a kibaszott lépcsőket.
De kemény a csaj.
Nem kislányos kisasszony.
Fiús lány, haver. Kemény kis csaj ő.
Nemrég megjött neki. Mintha bajnok lenne.
Vállát rándította, semmi.
Ideges voltam, mert tudtam, hogy megjön.
Láttam a jeleket: érzelmek, érzések szerte mindenhol.
Úgy készültem erre a korszakra, mint a földrengésre. Mentem és
sürgős menstruációs készleteket szereztem be: zsebbe, táskába
Attól féltem, hogy véres lesz a feneke az iskolában.
Ettől féltem.
Ha véres a feneke: el kell költöznötök.
Nem küldheted vissza ugyanoda.
Új iskolába kell menni, költözni kell
Jó sok költség jár ezzel a problémával.
Lejött, nem készültem rá. „Apu, elkezdtem vérezni." Megijedtem.
Bassza meg!
Épp most? Pont most történik?
Azt mondja: „Aha, valami csurog le a lábamon."
Ajjaj!
Minden előkészület kirepült az ablakon.
„Menj a konyhába, igyál jó sok tejet. Siess, idd meg.
Lefagyasztja." Nem tudom, honnan szedtem.
Csak úgy hasból.
Úgy nyitottam fel egy maxipadot mintha gránát lenne. Mondom: „Fúj!"
Elbasztam. Az arcához ragadt. Rossz volt.
Ez elég rossz helyzet volt.
Tudjátok, mi a legjobb a gyermekeimben?
Imádom, hogy nem hoznak további stresszt az életembe.
Van nekem elég úgy is, ahogy megy.
A második házasságnál tartok.
Ez önmagában stresszes.
Az az ok, uram, hogy ennek már végképp működnie kell.
Muszáj!
Nem kell harmadik, negyedik és ötödik.
Amikor oda jutsz, már nem a szerelmet keresed.
Csak egy haláltársra vársz.
Valakit keresel, akivel meg lehet halni.
Együtt akartok meghalni?
Meghalok veled, te meg velem. Együtt?
Bolondság, hogy a kapcsolatom ennyire nyilvános.
Bárki láthatja. Bárki megítélheti.
Leszarom. Nem érdekel.
Én vetettem az ágyat. Beléfekszem.
Nevetnem kell, mikor úgy tesznek, mintha ők élnék az életemet.
A cipőmben gyalogolsz?
Mikor baj volt a házasságunkkal jöttek a vélemények.
Fuj, fuj, fuj!
Kevin Hart megint megcsinálta. Kevin Hart jól elbaszta.
Valamit világosan ki kell jelentenem. Nem basztam el megint.
Oké? Az első házasságomban válópert adtam be.
Így én akartam kiszállni. Szóval én döntöttem jól
a saját életemről. Ez nem elbaszás.
Ez annyi, hogy továbbléptem. Jó?
Na most ezúttal elbasztam.
Igen, ez elbaszás volt.
De annak nem örülök, ha azt hiszed, így terveztem.
Senki se tervezi, hogy el fogja baszni.
Ezért mondjuk: elbaszás.
Nem kezded úgy, hogy ma tudok a legjobban elbaszni valamit.
Én... én...
szóval mindent elbaszok ma.
Ez elbaszott időjárás, az is benne van.
Nem így szokott ez történni!
A lényeg az, hogy tanuljunk.
Tanulnod kell az elbaszásokból.
Az első lecke az volt
hogy akármi történik Vegasban
nem marad csupán Vegasban!
Ez hülyeség! Ne hidd el!
Hazug hirdetés. Le kéne venni a tévéről.
Életemben először a tükörbe néztem.
Tükörbe kellett néznem. Beszélgetnem kellett magammal.
Baszd meg, Kevin!
Mit művelsz?
Majdnem 40 és még ugyanaz a régi szar. Nőj már fel!
Nőjél fel végre!
Fel kell nőnöm és vissza kell mennem hozzá
hogy biztonságban érezze magát.
és felfogni, hogy buta hülyeségeket csináltam.
Ettől boldog hangulatba kerültem: „csókold meg a seggét"
Ez nem jó, srácok.
Nem tudom, ti átéltétek-e, de szar helyzet.
Minden nap ugyanaz.
„Persze, amit csak szeretnél." Ez megy.
„Igen, igen, elintézem. Majd én
megcsinálom. Megcsinálom én." Minden egyes nap.
Ezzel együtt az ember
most a nője biztonságáért harcol.
Ha harcolni kezdesz
a nőd biztonságérzetéért, nem leszel magabiztos férfi.
Nem, mert megkérdőjelezed magad.
Boldog a nő?
Elégedett?
Jó még a szex?
Megkérdezném, de nem merem.
Ha megkérdem, gyengének lát. Keresek.
Igaz történet.
Elmentem tükröt venni
a plafonra, keddi napon, semmi okom nem volt rá.
Ilyesmit nem kedden intéz az ember.
Hétvégére való, nem keddre.
Addig jó volt, amíg meg nem láttam magam a tükörben
baszás közben. Elmondok valamit.
Mindegy, mit hiszel, hogy nézel ki baszás közben
ígérem, hogy nem úgy nézel ki.
Garantálom.
Nem arról van szó, amikor tükör elé kiállsz.
Váratlan rápillantást kapsz magadra
a kibaszott tükörben.
Láttam a talpamat is.
Sosem undorodtam magamtól
férfiként, amíg meg nem láttam
a saját kibaszott talpamat.
A lábam szurokfekete volt. Hol tartottam?
Nem vettem ma cipőt? Jézusom!
Nem basznék senkivel, ha ilyen a lábam! Undi!
Hátam szürke volt, dudorok voltak a seggemen.
Mikor kaptam ott ezt a kiütést?
Teljes himlőkép volt a seggemen, és nem is tudtam róla.
Rögtön foglaltam orvosnál időpontot.
Valamit csinálni kell
Braille van a seggemen, ez undorító.
Ha átmész a bizonytalanságaidon, különösen a szexben
mi férfiak ugyanoda fordulunk válaszért.
Minden férfi e teremben pornóhoz fordult életében valamikor.
Ez a leghülyébb, amit csak tehet.
Azért mondom, hogy hülye
mert nem értékeljük eléggé a pornósokat nem tiszteljük őket.
Ők valójában profi színészek és színésznők
Ebből élnek meg.
Nem lehet csak megnézni és otthon kipróbálni. Nem úgy működik.
Ha látsz egy karatés filmet, és rögtön verekedni kezdesz:
Lépjetek hátrébb, jön a köríves fejberúgás, mert
nem tudod, hogy kell rúgni.
Hát ugyanilyen a pornó.
Nem elméletből mondom ezt.
Ott voltam. Csináltam. Kipróbáltam.
A párommal is néztünk pornót.
Megpróbáltam a szart, amit láttam
de ideges voltam.
Magammal beszélgettem: Megtegyem?
Baszd meg, megtegyem? Kipróbáljam?
Jó Kevin itt volt, a Rossz Kevin a másik oldalon.
Előbukkant a jó Kevin, khaki nadrágban és vágott pulcsiban.
Azt mondta: „Nehogy megtedd!
Jó fej a csaj, előbb beszélj vele."
Jön a rossz Kevin.
Rossz Kevin bőrnaciban volt és halszálkás vékony trikóban.
Közben így csinál Rossz Kevin
és mondja: „Pont egy khakinadrágosra hallgatsz? Nehogy már!
Na jó, akkor csak csináld!"
És ráköptem a feleségemre. Pont a homloka közepére.
Ott egy csula a homloka közepén.
Kínos csend következett, nem szóltunk. Csend.
Egyszer csak szólt: „Baszd meg, te leköptél?" A pornóban a csaj pont ellenkezőleg reagált.
A pornós csaj meg izgult, amikor ez történt.
„Ez a köpés úgy felizgat!
Ettől a köpéstől elélvezek!" Azt hittem
magamban: „Na, így érhetem el, hogy elélvezzenek."
Rá kell köpni a fejükre. Ezt régóta rosszul csináltam.
Még azt is mondtam neki: „Nem jól csinálod.
Be kell dörzsölni, akkor elélvezel."
Le kellett mennem egy törlőkendőért.
A fejét lepucolni. Szégyelltem magam.
Visszamegyek az ágyba, és a csaj még beszélne róla.
Mondtam nektek, nem bírom a dumát. Hadd lebegjen és szívódjon fel.
Nem akarok erről beszélni. Ahogy ágyba bújok
kérdezi: „Most tényleg leköptél engem?"
Majdnem hazudtam, majdnem hazudtam.
Tudtam, ő tudja, hogy tudom, hogy megtettem, mégis majdnem hazudtam.
Ez azért volt, mert Rossz Kevin megint előugrott.
Rossz Kevin ilyeneket mond
„Mondd azt, hogy a plafonon volt egy beázás."
Azt mondtam: „Na tűnj innen, Rossz Kevin."
Igen! Igen!
Rád köptem.
Miért? Nem tudom.
Pornón láttam valami szart, és kipróbáltam.
„Kevin, mondok valamit. Nem zavar, ha pornót nézel.
De ne legyél olyan hülye, hogy hazahozd a szart, amit ott nézel.
Én is folyton nézek pornót, de veled
nem próbálom ki, amit látok."
Erre én: „Bassza meg, lépjünk csak vissza egy kicsit.
Mikor lett ebből a házból kupleráj?
Mi a fasz, hogy pornót nézel?
Mi a francokat nézel?"
Asszony mondja: „Mindenfélét."
Fuj!
Azonnal megsértődtem.
Azért bántott engem ez
mert kurvára nem tudtam elválasztani a büszkeségemet a valóságtól.
Minden férfinak ez a baja.
Az az igazság, hogy ha pornót akar, nézhet.
Én is nézhetem, ha akarom. Ez így van jól.
De a büszkeség... a büszkeség nem engedi.
A büszkeségem tudni akarta, mit néz.
Meg akarom nézni.
Hadd lássam a saját szememmel. Meg akarom nézni.
„Meg szeretnéd nézni?"
Hadd lássam.
Felnyitja a laptopját.
„A pornókeresést a sütikben találod.
Csak a sütiket kell átkutatnod."
Mondom: „Hozzál egy pohár tejet
mert megeszem az összes sütit."
Amit láttam, bántotta a szívem. Bántott.
Pornókeresései pont az ellenkezőjét mutatták, mint amilyen én vagyok.
Minden, amit láttam, nagy volt.
Minden óriási.
Falig terjedő nagy tojások, óriási dákók nagy fekákon
óriás farkak és zoknik. Mi a fasz van itt?
Az egyik nem is pornó volt. Sok magas férfi aktívan tevékenykedett.
Villanykörtét cseréltek, cuccokat pakoltak fel a polcokra
festményeket akasztottak fel. Miféle beteg cucc ez?
Mondja: „Te semmi ilyesmit nem tudsz, és én szeretem."
Ezután vettem magamnak egy fogóbotot. Tudjátok, milyen az?
Van egy karom rajta, azzal lehet fogni.
Megvettem, de neki nem szóltam.
Az ágy alá tettem
ott várta, hogy legközelebb szexeljünk.
„Figyelj, ferde az a kép az ágy fölött."
„Jól van, kihívunk valakit és megcsinálja."
Én meg: „Vagy nem." És erre
előveszem a botot.
Ő erre
Ez baszottul tetszik neked? Ez bejön?
A fogóbot mentette meg a házasságomat, mondom én.
Fontos megérteni: rétegeken mész át az életben.
Tonnányi réteg van.
Átmész a szinteken, és
értsd meg, mik azok, és minden sokkal jobb lesz.
Itt van nektek egy gyöngyszem.
Ha egyvalamit viszel ma este
ez az egy tanulság legyen az.
Annyian vannak az úton azért, hogy tökéletes legyen életük.
Szerintem ostobaság.
Azért mondom, hogy butaság, mert fogalmunk sincs
milyen a tökéletesség
ha nem élted át a tökéletlenséget.
Azt mondanám, jobb elfogadni a hibáinkat, és hogy elbasztuk.
Segít, hogy az legyél, akinek kell lenned.
Ne fuss el a hülyeségedtől. Öleld magadhoz és légy jobb.
Ez az üzenetem.
Most
e pillanatban
most épp új fázisban vagyunk.
Babánk született.
Kilenc hónapja. Kenzo Kash Hart. Köszönöm.
Három gyerekem van! Háromgyerekes apa vagyok.
Na most ez is van.
Azt hittétek, viccelek, mikor először mondtam, de nem.
Nem tudtam, hogy akarok-e még egyet.
Már megcsináltam.
Mindkét világ legjobbika.
Van fiam, lányom, házasok vagyunk.
Az én gyerekeim a te gyerekeid. Vannak gyerekeink.
Ők a te gyerekeid.
Azt mondja: „Tudom, de már nagyok. Újakat akarok." Figyelj
a kibaszott gyerek nem használt kocsi.
Semmi baj nincs a gyerekekkel.
Ő: „Tudom, de újakat akarok."
Nem tudtam, van-e elég türelmem, hogy gyerekekkel bánjak.
Az a kétéves kor, akkor türelem kell a kétéves kölykökhöz.
Egész álló nap csak ismétled magad ha kétéves körüli a gyerek.
Ugyanazt a szart mondod el újra és újra.
Hé, gyere ide, nézz csak rám! Hé!
Mit mondtam? Nem!
Gyere ide, nézz rám, hé nézz csak ide.
Mit csinál... nem! Gyere és nézz rám.
Mit csináltam... nézz rám! Hát mit mondtam?
Mi? Nem, gyere ide. Nézd
Hé, ide figyelj!
Nézz... akarsz egy...? Á!
Akarsz... Gyere ide, nézz rám.
Senki se ér rá az ilyesmire egész nap.
Hölgyeim, nem minden férfinak van ehhez türelme. Nincs.
Nincs meg a türelmünk.
Még egy, hölgyeim.
Nem kell annyi vén seggnek még több baba.
Parkban sétálva
láttam egy 63 éves apát egy kétévessel. Szomorú.
Úgy kezelte, mint kosárlabdát a játszótéren.
„Jaj, fogd meg azt a babát, hé, az istenit!
Az a kibaszott hátam.
Valaki fogja meg és dobja vissza."
De jó fej volt az öreg.
Ismered az ilyen öregeket, akik
itt maradtak? Ebben a mai korban?
Kurva jó fej volt.
Nem tudta, hogy kell babát kezelni
Felhívta a figyelmemet.
Így szólt: „Hé, figyelj
kis haverom!
Figyelj, kis haver, hadd ordítsak rád gyorsan.
Kis haver.
Maradj itt, haver! Gyorsan kiabálok.
Kiabálok, haver.
Kihúztam a kocsit, de nem megy vissza.
Mint a kemény fasz jó éjszakán.
Na adj egy kicsit, gyerünk kis haver.
Adj egy kicsit!
Tudod, mire gondolok."
Mondom: „Itt megnyomod és lemegy.
Középen megnyomod a fogantyút és összemegy."
„Mutasd meg, hogy csinálod."
Megnyomtam, összement. Kiborult.
Azt mondta: „Hagyjál békén!
Basszus!
Igen, ez az.
Kis haver, odajössz a kocsihoz?
Segítesz jól beszíjazni a gyereket?
Azt hiszem, nem jól csináltam idefelé.
Balra kanyarodtam és a baba a jobb oldalról
átcsúszott balra és az üvegbe beverte a fejét.
Vérzett. Majd azt mondom neki, hogy a játszótéren volt.
de magunk között, ez nem igaz.
Na segíts már, helló!
Tudod, mire gondolok."
Hölgyeim, azt mondom még
hogy a türelmet nézve nektek van.
Kalapot le előttetek.
Megérdemlitek a rátok halmozott dicséretet
amikor gyerekekkel kell bánni.
Etetni, mosdatni, ruházni a gyerekedet
iskolába, iskolából, biliztetni.
Van, aki munka mellett – ez baszottul hihetetlen.
Hihetetlen.
De
egy dolog hiányzik: nem vagytok mókásak.
Semmi móka.
Tudom, hogy néhányan megsértődtök.
„Micsoda? A francba, én mókás vagyok.
Nem is tudod.
Én mókás vagyok."
Nem vagy az, nem igaz.
Hallottad már, hogy gyerek mondja: „Alig várom, hogy otthon Anyával játsszak."
Ilyesmit sose hallunk.
Nem történik meg.
Ez attól van, mert összemossátok a határokat.
Mindent egybe. Mókás szülő, és fegyelmező szülő is.
Nem lehetsz mindkettő. Választanod kell.
Így a mókásságot az apák hátára ragasztják.
Nem kérjük ezt, de megtörténik.
Nem akarunk fegyelmező se lenni
de fegyelmezőt csináltok belőlünk.
Ahogy bejön a férfi a házba
rögtön letámadjátok.
Menj be, hogy kikapjon a gyerek!
Mi?
Micsoda?
Alig értem haza. Most jöttem csak be.
Hagyod, hogy tiszteletlen legyen?
Velünk?
Nekem aztán senki se szólt. Senki nem mondott semmit.
Elég zavaros, hogy miért kell a fenekét elverned.
Anyád mondta, ki kell kapnod.
„Mit csináltam?" Nem tudom, mit csináltál.
Azt mondta, vagy kikapsz tőlem
vagy én kapom meg. Inkább te kapj ki tőlem.
Most vannak nők, akik azt gondolják:
„És akkor mi van, Kevin?
Ha szórakozni akarsz, menj és érezd magad jól." Hát nem könnyű.
Nehéz feladat, hogy jól érezd magad.
Azért mondom én ezt
mert a gyerek nem tudja, hol a szórakozás vége.
Azt hiszik, örökké tart a móka.
Ez a legrémisztőbb, amit csak férfi láthat
egy nehéz munkanap után.
Nehéz nap, hazaérsz, kulcsot a zárba
nagyon lassan nyitod ki
A legrémisztőbb, amit a férfi lát
az a gyerek, aki tele van energiával a másik oldalon.
Jaj de jó!
Apu hazajött! Játsszunk csak!
Apu, játszani akarok.
Egész nap csicsikáltam Anyával.
Azt játsszuk, amikor behunyod a szemed
én meg megpróbálom kinyitni.
Ja, jó.
Itt az idő játszani, Apa.
Fogadjunk.
Fogadok, hogy a teremben minden férfi, akinek gyereke van
megtette ezt legalább egyszer.
Legalább egyszer.
Nehéz nap, mész haza a kocsival.
Beállsz a feljáróhoz.
Ahogy beállsz a feljáróba, a gyerek, tele energiával
az ablakhoz fut, felhúzza a redőnyt.
Jaj de jó!
Itthon van Apa. Lehet játszani.
Látod a gyereket a redőnynél.
A gyerek is lát téged. Egymásra néztek mindketten.
Egy kurva gyerekkel nézel szembe.
Bámulsz rá, ő visszabámul rád.
És kifarolsz a feljáróból.
Kifarolsz a kurva feljáróból.
Francba ma a gyerekkel.
Inkább visszamegyek, dobozokat hajigálok a falnak
mint ez a kurva gyerek.
Apu, hová mész?
Baszd meg, gyerek.
Baszd meg.
Azért nevettek, mert igaz.
Ezzel együtt fontos érteni a türelmeteket.
Ismerd meg türelmed szintjeit.
Minél öregebb vagy, annál kevesebb a türelmed.
Az enyém már tényleg vékony.
Tudom. Honnan tudom?
Mert nem vagyok ugyanaz a kutyáimmal.
Kutyás srác vagyok.
Imádom a kutyákat, halljátok? Imádom.
Szia a többi kutyamániásnak, aki ma itt van.
Imádom őket. Két kutyám van.
Egy óriási doberman, Roxy. Szívem csücske.
Halálra szeretem.
Van egy mini pincsim is, Riggs.
Őszintén, nem érdekel az a kutya, az a feleségemé.
Nem érdekel, nem törődöm vele.
De az én kutyám be van trenírozva
maximálisan ki van képezve.
Elkényelmesedtem.
Kényelmes lettem vele.
Más lesz, ha elkényelmesedsz.
Igaz történet: fél hatkor felébredek, megyek a folyosón.
Kutyám odavizelt a folyosóra. Látom.
Döntést kell hoznom.
Most kapom el, megfegyelmezem, és kitakarítok?
Vagy visszamegyek aludni, és majd amikor felkelek?
Fél hat van.
Úgy döntök, visszamegyek.
Majd ha felkeltem, elintézem.
Negyed nyolckor felébred az asszony, azt hallom: „Jaj Istenem!
A kutya idecsinált a folyosóra."
Felülök, mint aki semmit se tud.
„Hát baszd meg, viccelsz!"
Kérdezem: „Akarod, hogy feltakarítsam?"
Ő: „Nem, fenn vagyok már. Elintézem."
Mondom: „Pontosan".
Pontosan. Tudtam, hogy elintézed. Azért hagytam ott.
„Lepontosanoztalak".
Akkor azt gondoltam magamban: „Baszd meg Kevin
Ilyen férfi akarsz lenni?
Aki nem adja meg a 100%-ot
mert tudja, a másik
majd kihozza azt, amit nem adtál meg?"
Nem ezt akarom. Nem.
Olyan férfi akartam lenni, amíg
legjobb barátom, Harry nem jött el
a kétéves gyerekével.
Harry gyereke kétéves. Óriási babának hívom.
Elmondom, miért hívom óriásinak.
Az óriási baba már babaként felnőtt méretet szarik.
Hogy Harry szó nélkül beugrott a babával,
az köcsögség. Nem örültem. Ez köcsögség.
De a párom elfogadta.
Ahogy meglátja, így szól: „Jaj, Istenem!
Jaj, Istenem. Ne! Ne!
Semmi pihenőtök nem volt, mióta megszületett.
Hagyd csak itt, Kev és én majd vigyázunk rá ma."
Kérdi: „Kev, nem baj?" Én: „Ahogy te is láthatod
nem én vezetem a háztartást. Nem irányítom
a házamat."
Itt hagyják nálunk a babát.
Beülnek és elhajtanak.
Onnan tudtam, hogy ő óriási baba, hogy
elindultak, és az óriási baba integetett a bejárati lépcsőn.
Megfordul, kétszer ráüt a lábamra.
Azt mondja a kis csaj: „Elnézést!" Mire én: „Hát mi a fasz?
Mit mondtál most?"
Ez egy kis fekete baba.
Fekete személytől még sose hallottam, hogy „elnézést". Soha!
Arrébb állok. Az óriási baba erre besétál a konyhába.
Mondom a páromnak, talán éhes a baba.
Nézzük, akar-e enni. „Kérsz egy szendvicset?"
Az óriási baba igent mond a szendvicsre.
Tányérra tesszük, azt a pultra
zaj volt, ahogy a tányért a pultra tettük.
A baba megtapintotta a pultot és rám nézett.
Kérdezi: „Gránit? Gránitból van?"
Mondom: „Hogy a faszba
Igen. Az, óriási baba.
Gránittal van borítva a pult."
Ki nézett főzőshow-t ezzel a babával?
Ledönt a lábamról.
Itt úgy éreztem, nem is kell a baba körül lenni.
Eleget láttam.
Bemegyek a nappaliba, tévét nézek.
Óriási Baba követ, ráül a kanapéra ő is nézi velem a tévét.
Vége a műsornak, Óriási Baba lemászik.
de nem úgy szállt le, ahogy más gyerekek.
A rendes babák hasra fordulnak és lecsúszik, amíg a lába ütközik.
Ez néha a padló, de néha nem.
Ezt a lutrit simán megkockáztatja az átlagos baba.
Óriási Baba nem ezt tette. Felült a szélére és leugrott.
Földet ért, két keze a levegőben.
Rám néz, és kérdez: „Ugye tízes? 10-et adsz?"
Baszottul igaz, hogy tíz, Óriási Baba.
Kurvára jól földet értél!
Itt már eleget láttam.
Teljesen lesöpört a lábamról. Tud vigyázni magára.
Most Óriási Baba bejárja az egész házat.
Megint igaz történet.
Tíz perc eltelik.
Tíz perc. Szarszagot érzek.
Jön a szag.
Megfordulok, nagy szarkupac van a nappali padlóján.
Dobermanom ezen az oldalon, Óriási Baba a másikon.
Dühös vagyok. Nem ugat. „Nem kapartad a padlót."
Bajban vagy." Megfogom a nyakörvet.
Megfegyelmezem.
„Ennél te többet tudsz. Nem szarunk a ház közepére
egyébként se hozz zavarba ez előtt az óriási baba előtt."
Berakom a ketrecbe.
Feltakarítom. Nézem.
Ez nem a kutya szarja.
Tudom, hogy néz ki a kutyám szarja. Nem ilyen.
Nézem az Óriási Babát. Fehér Pamperje van.
Sehol sincs szar a Pamper környékén.
Na most nem értem.
Tudom, mit nézek, valaki a padlóra szart.
Szart nézek a padlón.
Valaki odaszart a padlóra.
Annyira nem értem.
Felkeltem az asszonyt. A kanapén alszik. „Babám!"
„Babám! Kelj fel!
Kelj fel!"
„Mi van?" „Hé. Kelj fel!" „Mi az?"
„Figyelj!
Te idekakáltál a padlóra, mielőtt lefeküdtél?"
- Micsoda? - Te odaszartál a padlóra
mielőtt lefeküdtél a kurva kanapéra?
- Nem szarik senki a padlóra. - Valaki odaszart.
Megfordulok.
Szemébe nézek a babának.
Most érzem, hogy manipulálni akar.
Mondom: „Óriási Baba
csak jót tettem veled, mióta nálam vagy.
Bejöttél, enni akartál csináltam neked szendvicset.
Tévét néztünk. Leugrottál.
Tíz pontot adtam. Ezek után tiszteletlenség, ha a padlómra szarsz.
Odaszartál a padlóra?"
Óriási Baba kezdi: „Elnézést?" „Fogd be a
Pofa be, pofa be!
Hallgass!
Odaszartál a padlóra?"
Óriási Baba két karját felemeli
és megfordul, mintha mondaná: „Nézz meg!"
Két ujjal
benyúlok a Pampers hátán. Kihúzom.
Nincs szar a Pamper hátában.
Itt már kurvára nem értem a szitut.
Megkérdőjelezem magam.
Talán
Talán én szartam a padlóra? Nem én szartam.
Tudnám, ha én odaszartam volna. Nem szartam oda.
Bocsánatot kérek tőle. „Bocs, Óriási Baba.
Nem jó, hogy letámadtalak. Jó vagy, mióta itt vagy.
Tudod, mit? Megnézem a kamerákat."
Az egész házban vannak kamerák.
Megyek, nézem a kamerákat.
Akárki szart a padlóra, zseni. Előre kitervelt támadás.
Az egyetlen vakfoltomban szartak az egész házban.
Innen kibaszottul semmi se látszik.
Szóval ez minket terhel akkor.
Megyek a tisztítócuccért. Visszajövök, pucolom.
Negyvenöt percig pucoltam a szart a szőnyegből.
Dühös vagyok. De kurvára!
Harry jön az Óriási Babáért.
„Jól érezted magad? Elvoltatok?"
Az asszony ekszatikus. „Istenem!
Istenem! Imádjuk őt".
„S te, Kev?" Mondom: „Óriási baba".
Jól csinálod. Beszélhetünk?
Arrébb, ha lehet?
Csak el kell mondanom, hogy ráripakodtam az Óriási Babára.
Dühös lettem, mert valaki odaszart a padlómra.
Mondja: „Micsoda?"
Mondom: „Valaki ideszart a padlóra."
Harry: „Hú, az istenit.
Ez ő volt." Kérdezem: „Micsoda?"
Azt mondja: „Ez ő volt."
Tudja, hogy kell megfogni a Pampert, félrehúzni és odaszarik, ahol van.
Utána visszahúzza.
Elfelejtettem szólni, amikor itt hagytam."
„Hogy a faszba felejtettél el erről szólni?"
Ezt rögtön kellett volna mondani
amikor itt hagytad ezt a kis szarost
ebben a kurva házban.
Jön a kutyám. Mintha szólna
„Ezt a köcsögöt rakd be a ketrecbe."
Hé!
Menj feküdj le, feküdj."
„Haver, mérges vagyok. Háromnegyed óráig pucoltam a szőnyeget."
Asszony: „Pontosan". Mondom neki: „Babám, ne most.
Hadd intézzem én."
Szól: „Én csak azt mondtam: 'Pontosan'."
Kérdem: „Pontosan mi?"
„Láttam a babát, amikor csinálta
nem volt kedvem takarítani és alvást színleltem."
„Hát nem köcsögség ez?
Nem köcsögségről szól ez?"
Visszapontosanozott, emberek.
Jól megkaptam tőle.
Őszinte leszek veletek.
Nem szeretem, amikor hozzánk jönnek a házba. Nem.
Azért, mert
a házamat kirabolták.
Ha kirabolnak, az mentális zűrzavart is okoz.
Ez arról szól, megvédem-e a háztartást. Férfi vagyok
megvédem a háztartásomat.
Elmentem és vettem kilenc pisztolyt.
Titkos tokokba tettem mindenhol.
Gondold csak át, nem helyezhetsz el titkos
rekeszekben puskákat a házban
ha nem játszol el jeleneteket a fejedben
ettől érzed úgy, hogy jó helyre teszed a pisztolyokat.
Itt hülyül meg az ember.
Három órán át voltam a házban egymagamban
meg nem történt dolgokat képzelve
Hú.
A picsába.
Szóval így intézel el? He?
A bejáratnál rabolsz ki?
Oké.
Megadom, amit akarsz. Megadom, amit akarsz.
Csak utoljára hadd nézzem meg a levélládát.
Pisztolyrekesz.
A picsába!
Szóval így intézel el? He?
A vendégek vécéjében rabolsz ki engem?
Oké.
Megadom, amit akarsz.
Csak hadd töröljem ki még egyszer a seggem.
Pisztolyrekesz.
A picsába!
Szóval így intézel el? He?
A konyhában rabolsz ki
míg Hálaadás-napra főzök a családomnak?
Oké. Oké.
Megadom, amit akarsz.
Még egyszer hadd nézzem meg a sütőben a pulykát.
Pisztolyrekesz.
A picsába!
Szóval így intézel el? He?
A nappaliban rabolsz ki
miközben a kanapén ülök a tűzhely előtt és maszturbálok?
Oké.
Megadom, amit akarsz.
Csak hadd lépjek ki a PornHubból utoljára.
Pisztolyrekesz.
A picsába!
Szóval
Szóval így intézel el?
Itt rabolsz
Itt rabolsz ki a mosókonyhában
amíg
amíg kiveszem a ruhát a mosógépből
és berakom a centrifugába?
Oké.
Jó, van egy
Hú.
Nem, át kell menni rajta.
Hadd menjek át rajta.
Ez a kedvenc viccem, jó?
Te! Te!
Itt rabolsz ki a mosókonyhában?
Miközben kiveszem a ruhát a mosógépből
és centrifugába rakom?
Oké.
Megadom, amit akarsz.
Csak
hadd rakjak be még egy pár lágyítólapot.
Pisztolyrekesz.
Igen, kilenc pisztoly a házban.
És azon az egy helyen raboltak ki, ahol nincs pisztoly.
Egész idő alatt, miközben raboltak
próbáltam őket odacsalni a pisztolyokhoz.
Hú, haver, baszd meg!
Szóval így intézel el?
Senkinek nem kell a vendégvécére menni?
Gyerünk, haver. Kitörlöm neked!
Kitörlöm a seggedet, kérlek!
Kérlek.
Így éhgyomorra akartok kirabolni?
Senkinek se kell maradék pulyka? A sütőben van.
Hadd maszturbáljak a kanapén még egyet. Figyelj, haver.
Nem vagyok meleg. Csak jól akarom érezni magam. Ne bánj velem így.
Csak kiveszem a ruhámat a gépből és átrakom a centrifugába.
Azt akarod, hogy penészes legyen a ruhám te önző dög.
Még mindig átjönnek a legjobb barátaim havonta egyszer.
Havonta egyszer.
Játékeste van havonta a házunkban.
Őszinte leszek, emberek.
Személyesen nem szeretem a játékestét. Nem bírom a játékestét.
A legrosszabbat hozza ki a párokból
különösen nálunk, itt mindenki verseng.
Monopoly-t játszunk.
De nem szeretem, ahogy játszanak.
Nem korrektül játsszuk.
Engedjük, hogy a Monopoly-n kívül alkudozzanak.
Példa rá, hogyan alkudozunk. Mondjuk játszunk.
Na így alkudozunk.
„Na figyelj. Kétszer átmehetsz a telkemen fizetés nélkül
de fizesd ki a büntetést, amit tegnap kaptam.
Ha elfogadod, akkor ez
a megállapodás. Érted, mit mondok?
Mikor utoljára játszottunk, mérges lettem, a nők berúgtak.
Amikor a nők berúgnak
nők, ti nagyon buták vagytok berúgva.
Két szintetek van.
A „nem részeg" és a „hülye".
Ezt a teret szó szerint átszelitek.
Csak átugrotok a kibaszott téren.
Vagy: „Nem, ma este nem iszom úgy."
vagy: „Bassza meg, de bebasztam."
Egyik, vagy másik.
Ez annyira „Istenem!
Hihetetlen, hogy ennyire bebasztam.
Monopoly figurát raktak a fenekembe."
„Mi? Mit mondtál?"
„Annyira bebasztam."
Elszúrták a játékot, én meg leállítottam.
Elpusztítottam a játékot.
Nagyon gyerekes vagyok, amikor társast játszom.
Nagyon gyerekes.
A telkemre lépsz, és DJ-hangot adok ki.
Valahányszor a telkemre lépsz.
Ezt kurvára ki kell fizetned.
Részeg volt a párom. Ráment a telkemre, letaroltam.
Ezért megfizetsz! Fizetned kell!
Láttál már nőt részegen?
Úgy akar beszélni, mintha nem lenne részeg, pedig az.
Azt mondja: „Jó, rendben.
Rendben.
Nem olyan komoly ez, mint
Mennyi... Mennyi
Mennyi
mennyivel tartozom?
Mivel tartozom?"
Lenézek, nincs is pénze. „Nincs is pénzed!
Ne szórakozz velem, rakd vissza a figurát a dobozba. Add fel!
Tűnj a francba!"
„Így intézel el engem? Így bánsz a feleségeddel?"
„Így!"
Ez játék, csak nyerni akarok. Fogtam a figuráját.
Leszedtem és bumm! Átrepült a szobán.
Hagyjál békén!
Minden szar, amit mondtam, a Monopoly-n belül volt.
Ő kiviszi a Monopoly játékból.
Kérdezi: „Csak az érdekel, hogy győzzél? Csak az?
Mi meg néha csak élvezni szeretnénk."
„Mi? Micsoda? Mi?
Mi?
Mi köze van annak ehhez?
Mi köze annak a kurva játékhoz?
Váratlanul Harry és Wayne feláll
„Nem élvez el tőle."
Én: „Ez köcsögség." Dühömben szétcsaptam.
„Húzzatok el, tűnjön mindenki a házamból.
Kifelé!"
Mennek ki. Harry és Wayne: „Baszd meg a házadat
meg a műseggű őrkutyáidat."
Amikor ezt mondta,
egyszerre kigyulladt a fény a fejemben.
Azonnal eszembe jutott:
hol voltak a kutyák, amikor kiraboltak? Hol...
voltak közben a kutyáim?
Futok. Megnézem a kamerákat.
Átkozott legyek, ha nem látok két szempárt a szekrényben, éppen így csináltak.
Végignézték. Hallottam, ahogy beszélgetnek.
„Bassza meg, mindent visznek. Látod?
Ez nevetséges. Semmit sem hagynak hátra.
Örülök, hogy megvan a cuccunk. Az ágyunk, a tálunk.
Őrkutyát kéne szereznie. Én nem élhetek így.
Ez nem biztonságos nekünk."
Köcsög, te vagy az őrző!
Nektek olyan barátok kellenek, mint az enyéim.
Csodás barátaim vannak.
Igazán hiszem
nem tartanék itt a támogatói csoportom nélkül.
Barátaimnak sok köze van sikerszintemhez.
Ezért vagyok hozzájuk lojális, és ezért őszinte.
A nyáron elvittem őket Japánba.
„Csináljunk valami mást. Fogadjunk be egy másik kultúrát.
A 'nem' szó nem is létezhet.
Ők erre: „Persze, csináljuk." Megyünk Japánba
Japánban első dolguk volt
vidámparkba menni.
Ha tényleg ismersz engem és követsz, tudod
nem bírom a vidámparkokat.
De most nincs „nem" és komolyan gondoltam.
Elmegyünk a japán vidámparkba.
Mikor odaérünk, őszintén
elsodort. Hihetetlen volt.
Azért volt hihetetlen, mert én
én voltam a legmagasabb a parkban.
Ez igaz történet.
Igaz történet.
Godzillának hívtak.
Olyasmiket tanácsoltam, amit nem szoktam
igyatok tejet, egyetek zöldséget, ilyeneket nem mondok.
Felmegyünk a hullámvasútra. Azt sem szoktam.
De mondtam, nem lesz „nem" és komolyan.
Felszállunk a hullámvasútra
és rájöttem, milyen elkényeztetettek vagyunk sokan.
El vagyunk kényeztetve.
Például elmegyünk a vidámparkba, a hullámvasútra
amikor kattanást hallunk a fejünk fölött, tudjuk, hogy
be vagyunk csatolva.
Haha. Igen.
Gyerünk, haver, zárva és töltve kész.
Japánban nem volt kattanás.
Rám rakják a cuccot. Még mozgatom.
Nem kattan. Nem kattant be, figyelj.
Lenézek a japánokra a soron.
Mondom: „Nézze, nem kattant!"
Ez a nő kivette a gépét és fotózott
Én meg: „Ne! Nincs most erre idő.
Ezt nem most kéne. Ez komoly."
Japánok gyalogolnak vissza a hajóban.
Jelzek: „Figyelj, nekem nem kattant be
Nem kattant. Az enyém nem."
Életem legijesztőbb pillanata.
Egymás szemébe nézünk. Így szól:
„De izgalmas!
De izgalmas!"
Én: „Micsoda?
Mit mondasz?"
„Olyan izgalmas, olyan izgalmas".
Elindul. A hullámvasút elindul.
Nem tudok kiugrani, olyan magas.
Karomat a rúdra tekerem.
Mondom: „Uram, csak ne így. Nem azért hoztál Japánba
hogy így végezzem, nem? Nem így megy ez."
Elindul.
Ahogy elindul, a gyomrom beesik azonnal a seggembe
de azonnal!
Összeért a köldököm és a segglyukam. Ezt csinálták.
Fingani és böfögni kezdtem.
„Istenem. Meghalok. Kurvára meg.
Tudom, most fogok meghalni."
Kiderült, hogy
csak egy megálló volt. Villamos.
Az vitt ki a hullámvasúthoz. Nekem senki nem szólt.
Nem kommunikálnak Japánban.
Az volt a hullámvasút neve, hogy „Olyan izgalmas". Olyan izgalmas!
Felszálltunk, és mondják: „Olyan izgalmas!"
Mondom: „Nekem nem!
Nem látod a fekáliát a hátamon. Beszartam.
Vigyetek innen ki a francba."
Japán nehéz volt nekem. Nagyon.
Azért volt nehéz nekem Japán, mert nem volt tolmácsom.
Senki se mondta, hogy kell egy tolmács.
Mikor odaértünk, és láttam, kéne, mondom
„Bassza meg, késő. Majd kitalálom."
Kemény volt. Nem eszem tenger gyümölcseit
allergiás vagyok rá.
A japánok tengeri cuccot esznek mindenhol.
Nem akarsz rasszista lenni, vagy seggfej
de rasszista seggfej dolgokat csinálsz, ha kommunikálni akarsz.
Mert nem beszéled a nyelvet
csak utánzod, amit csinálnak, beszéd közben.
Életem legrasszistább tette.
Csirke. Bassza meg. Nem süllyedhetek ide. Csirke.
Csirke.
Láttam tükörképemet.
Azonnal csalódtam. Jézus, Kevin, nézd magadra.
Múlt héten egy Snickerset ettem négy napig.
Csak beleharapok, zsebre teszem.
Gyenge voltam. Kibaszott gyenge, haver.
„Éhes vagyok, ennem kell."
Barátaim búcsúestet akartak, mondtam, nem bírom.
Meghalok.
Menjetek, én lefekszem, felkelek, fel a repülőre és eszem."
Ezt akarom. Elmennek, én otthon maradok.
Éjszaka közepén kelek. A gyomrom gyilkol.
Hívom a recepciót. Egy nő
veszi fel. „Recepció. Segíthetek?"
Először hallottam, hogy a barátaimon kívül angolul beszélnek Japánban.
Azt hihetted volna, hogy Tom Hanks vagyok a Számkivetettben.
Kiborultam.
Csirkét!
Könyörgök! Csirkét!
Azt mondja: „Uram, nyugalom.
Nyugodjon meg.
- Milyen szobában van?" - Nem tudom.
„Nézze meg a telefont. A szobaszám a telefonon van."
Oké. A szám akkor A szoba
A szoba száma
két vonal, kötőjel, keresztház. Nem tudom elolvasni.
Olyan, mint egy elhagyott épület ablak nélkül
bambuszból. Nem tudom.
Olyan izgalmas... Nem tudom.
Segítség!
Érted? Megvan a poén? Érted?
Mert így írják a számaikat. Érted?
Úgy érzem, nagyobb röhögést vártam.
Ez a nevetés talán
nem olyan, mint kéne.
Majdnem Önre dobtam ezt a kurva mikrofont, uram.
Imádom, hogy utazni tudok.
Olyan helyekre vihetem el a gyerekeket
álmodni se mertem volna.
Minden évben az ünnepekre elmegyünk Aspenbe.
De ne hidd azt, hogy azért megyünk Aspenbe, hogy síeljünk, mert
nem tudunk síelni!
Örülök, hogy mi vagyunk ott az egyetlen feketék
Remekül néz ki. Jól néz ki.
Legutoljára volt
egy baleset is a nyuszilejtőkön.
Próbálok tanulni síelni.
A nyuszilejtőn
nem adnak síbotot, hanem elveszik a síbotjaidat.
Azt akarják, megszokjad, hogy jobbra-balra mész
meg elesel.
A nyuszilejtőn vagyok s megtolnak a lejtő felé.
Síállásban vagyok.
Indulok le. Szemem sarkából látom, hogy erre jön egy gyerek.
Nem vagyok jó matekból.
Nem vagyok matekból jó, de tudom
hogy ha ő erre jön én meg tovább arrafelé
valahol itt ütközni fogunk egymással.
Közelebb jövök, úgy érzem „Neki fogok menni."
Hallom az oktatómat: „Essél el!
Ess már el!" Nem megy.
Nem tanították meg, megyek lefelé.
Döntést kell hoznom.
Elütöm a srácot és megyek tovább?
Vagy hős leszek?
Döntöttem: a hős marad.
Közelebb érve felemeltem a gyereket.
Amikor felemeltem, azt hittem, a súlytól megállok majd.
De ehelyett kicsit megugrottunk.
Megyünk le egy másik lejtőn, de ez
ez az igazi cucc. Ez már nem a nyuszilejtő.
Tudtam, hogy igazi
mert amint elindultam, ez a nő megszólal: „Nála van a gyerekem!"
Én: „Hát ez nem jó. Egyáltalán nem jó."
Mondom: „Istenem, nehogy fehér legyen.
Nehogy fehér legyen ez a baba."
Nem tudtam megnézni, síruhában volt.
Felemelem az ellenzőt, látom ezt a kis japán fejet.
Azt mondja: „Olyan izgalmas!"
Jaj Istenem.
Ideges lettem, ott hagytam a babát.
Mikor legutoljára mentünk, feldühített
az, hogy Seal, az énekes megjelent a fekete héten.
Dühös voltam. Fekete hét van.
Már négy-öt éve idejárok ezen a héten.
Csak eljössz a fekete héten
ez nagyon önző, és tapintatlan tőled, Seal.
Mondja: „Kev, miről beszélsz? Nem a tiéd ez a hét."
Én: „Dehogynem. Kurvára az enyém."
„Nem tudtam, hogy síelsz."
„Különben miért lennék itt?"
Ő: „Melyik hegyre mész?" Én: "Te melyikre?"
„A Buttermilkre, a nagyra."
„Akkor ott találkozunk."
Megyek az oktatóhoz. „Figyelj, itt a Seal.
A fekete héten mutatná, ő még feketébb.
Vigyél fel családdal a Buttermilk-hegyre.
Az oktató felvitt a Buttermilk-hegyre.
Ott őszintén elmondta.
„Ti nem vagytok idevalók.
Ez a hegy túl nehéz nektek, haladó szint.
Nem tudod a kanyart. Ha egyenesen csúszol, meghalsz.
Fel kell vágni a hegyet, S-formákat rajzolni
ahogy lecsúszunk."
Mondom: „Remek. Te mész elsőnek
utána én jövök, majd a fiam, a lányom, végül a feleségem."
Magamban azt gondolom, ha esnek, mindenki rám fog esni.
Így tartom egyben a családot majd. Ezt hiszem belülről. Érted?
Elindulunk a lejtőn.
Pont úgy, ahogy mondta,
nagy S-kanyarokat írunk le.
Egyszer csak egy nagy fuvallat fúj a szemembe.
Hátrafordulok.
Nem látom a fiamat. Fogalmam sincs
hová lett a fiam.
Visszafordulok erre. Oktatóm azt mondja:
„Ajjaj, a fiad egyenesen megy. Elmegyek érte."
Én: „Ne menj. Nem csinálsz semmi ilyet.
Választott, a halált választotta.
Amellett döntött."
Megmented őt, és minket itt hagysz a kátyúban?
Most az jön, hogy a feleségemet nyaljam, hogy
életben maradjak. Erre az asszony: „Úgyse élvezek."
„Fogd már be, baszd meg!"
A lányom meg így tesz:
„Fogjátok... be mind."
Egyszer csak ott jön Seal, repül lefelé a hegyen.
Mondja: „Majd én megmentem!"
Mindenki hangosan szurkol.
Jön a zenéje, azt se tudom, hol vannak a hangszórók.
Mérges vagyok. Mondom az oktatónak:
„Vigyél le a hegy aljába,
Seal túl akar tenni rajtam a fekete héten."
Lemegyünk a hegy tövébe, Seal a vállán viszi a fiamat.
Egész csapat ujjong körülötte.
Dühös vagyok. Dühös!
Seal!
Azonnal add vissza a kibaszott fiamat.
„Meg kéne köszönnöd, hogy megmentettem az életét." „Senki se kérte. Én éltem volna a következményekkel.
Azonnal add vissza a kurva srácot."
Ő: „Nem fogsz így beszélni velem mindenki előtt."
„Baszd meg és őket is!"
Seal kiugrott a sílécből, nem segített kézzel.
Puff, puff. Harci pozícióba állt be.
Próbáltam én is, nekem nem sikerült.
Úgy támaszkodtam mindenfelé, mint Michael Jackson
abban a Sima bűnöző videóban.
A tömeg azt hitte, szándékosan.
„Fú!" - mondták. Erre Seal
„Még egyszer rám káromkodsz, szétrúglak."
Én: „Baszd meg." Ő: „Te baszd meg!"
Közben egy köpéscsepp kirepült a szájából
a feleségem homlokára. Az asszony azt mondja:
„Ááá!
Most élvezek!"
Ez tényleg igaz volt, és engem úgy hívnak, hogy Kevin Hart, bassza meg.
Értékelem a szeretetet.
Köszönöm nektek, gyerekek.
Kurvára imádlak titeket.
Szeretlek!
Higgyétek el, visszajövök!
Köszönöm!