‎UN SERIAL ANIME ORIGINAL NETFLIX
‎BAZAT PE UN JOC VIDEO ‎DE LA CAPCOM
‎LĂCOMIA
‎Se pare că ești pregătit ‎să revii pe tărâmul celor vii, înălțatule.
‎Cine ești?
‎Sunt un pion și voi fi protectorul tău.
‎Olivia...
‎Cum de mai sunt în viață?
‎N-ar trebui să fiu aici.
‎Dragonul...
‎Mi-a luat tot ce aveam.
‎Ai fost ales.
‎Ești un înălțat.
‎Îmi tot spui așa...
‎Dar ce naiba înseamnă?
‎Un înălțat e cel a cărui inimă ‎e luată de dragon.
‎Dar asta nu-l ucide pe înălțat,
‎fiindcă inima lui ‎nu se află în corpul lui,
‎ci în curajul și voința lui.
‎Noi, pionii, suntem atrași spre înălțați.
‎Știi ce absurd sună toate astea?
‎Nu contează cum sună.
‎Contează că e adevărat.
‎De ce eu?
‎Nu înțeleg.
‎Nu contează să înțelegi.
‎Contează că e adevărat.
‎Trebuia să mor cu familia mea.
‎Om curajos.
‎Ascultă ce-ți spun.
‎Dacă dorești să-ți recapeți inima...
‎vino la bârlogul meu.
‎Voi aștepta sosirea ta.
‎Dragonul...
‎mă cheamă.
‎Ia aminte!
‎Dragonul va muri de mâna mea.
‎De acum, aceasta e unica mea menire.
‎Îți voi ține companie.
‎Să te slujesc e unica mea menire de acum.
‎Dragonul a zburat peste munții aceia.
‎Atunci într-acolo vom purcede.
‎Cum te cheamă, fetițo?
‎Pionii nu au nume.
‎Și atunci... cum să-ți zic?
‎Poți să-mi zici cum poftești, înălțatule.
‎Impresionant.
‎Tata m-a învățat de mic ‎să vânez și să pun capcane.
‎Cred că s-a făcut.
‎Nu, mulțumesc.
‎Trebuie să mănânci ceva.
‎Chiar dacă nu ți-e foame, ‎ai nevoie de hrană.
‎Pionii n-au nevoie de hrană ‎ca să trăiască.
‎Glumești!
‎Ce înseamnă: „Glumești”?
‎Da...
‎Ei bine... Rămâne mai mult pentru mine.
‎Ce zici de... „Hannah”?
‎Hannah?
‎De ce numele ăsta?
‎A fost al mamei mele.
‎Dacă Olivia ar fi născut o fată...
‎Ei bine...
‎Nu mai e nevoie să-l păstrez.
‎Hannah.
‎Hannah e acceptabil.
‎- Ce faci? ‎- Te iau de aici.
‎Înălțatule!
‎Ce naiba căutai acolo sus?
‎Cine ți-a făcut asta?
‎Locuiești în apropiere?
‎Salai!
‎Slavă zeilor!
‎Ce? Cum?
‎Îmi pare rău, tată.
‎Taci acum.
‎Nu-ți face griji, îngeraș.
‎Ăsta e un dar de la zei.
‎Ce-ați făcut?
‎Aveți idee ce necaz ‎ați adus asupra casei noastre?
‎Înălțatul ți-a salvat fiica.
‎Se știe că rasa ciclopilor ‎e crudă și violentă.
‎A fost aleasă drept sacrificiu.
‎Era datoria și onoarea ei.
‎Doar așa putem opri monstrul ‎să ne distrugă satul.
‎Onoarea ei? Ești nebun?
‎Nu înțelegi!
‎Faptele voastre ne-au pus în pericol.
‎Cioc, cioc!
‎E cineva acasă?
‎Dă-te!
‎Deci zvonurile se adeveresc.
‎Scârba de fii-ta s-a întors.
‎Cine sunt ăștia?
‎Cei care ne-o luară pe Salai.
‎Știi, primarul se va înfuria când va afla.
‎Știu. Dar, vă rog...
‎Mai bine să vedem ‎cum o să te revanșezi față de noi.
‎Luați orice doriți.
‎Din cloaca asta?
‎Ai doar mâncare.
‎O să mă mulțumesc cu asta.
‎Luați-o, băieți!
‎Ai noroc că nu-ți luăm cei trei copii.
‎Dar cine știe?
‎Poate ne vom întoarce.
‎Ne mai vedem.
‎De ce ne-au luat mâncarea, mamă?
‎Mi-e foame.
‎Știu, scumpa mea.
‎Îmi pare rău, dar va trebui să așteptăm.
‎Ba nu va trebui.
‎Poftim.
‎Nu e mult, dar e tot ce am.
‎Pământul nostru e arid de ani de zile.
‎Înainte vânam în păduri,
‎dar, de când cu ciclopul, ‎a devenit prea periculos.
‎Supraviețuim ‎căutând prin gunoaie și cerșind.
‎Dar de ce să vă oferiți fiica ‎să fie sacrificată?
‎La șase luni trebuie făcut un sacrificiu.
‎Familiile care oferă sacrificiile ‎sunt scutite de taxe
‎și primarul le dă destulă hrană ‎să treacă iarna.
‎Tu și soția ta ‎veți mai supraviețui trei ierni.
‎Și după aceea?
‎Hannah...
‎Mi-e așa de rușine...
‎Spune-ne despre ciclopi.
‎Bine. M-ai convins.
‎Poftim!
‎Nu, nu putem.
‎O mănânc eu!
‎Nu fi nepoliticos!
‎E-n regulă. Poftim!
‎Și eu mai vreau.
‎Păcat!
‎Nu e frumos!
‎Tati...
‎Poftim!
‎E-n regulă, fiule.
‎Oricum eu nu am nevoie.
‎Așadar, voi sunteți ‎cei care i-ați înfuriat pe ciclopi.
‎Îmi cer scuze.
‎Sacrificarea copiilor ‎e ceva ce nu-mi pică bine.
‎Ce e?
‎Festinul meu umil nu e de nasul ‎unor călători umili ca voi doi?
‎Vă asigur, n-ați mâncat ‎asemenea bunătăți de săptămâni.
‎De unde ai mâncarea asta?
‎Oamenii tăi abia au ce mânca.
‎Astea?
‎Sunt doar niște daruri.
‎Oamenii mei înțeleg ‎eforturile pe care le facem
‎ca să-i protejăm de uriașul ăla sălbatic.
‎și drept mulțumire,
‎ne blagoslovesc ‎cu aceste recompense binemeritate.
‎Știu că obiceiurile noastre ‎pot părea un pic...
‎barbare...
‎dar vă asigur ‎că e mai bine decât alternativa.
‎Facem doar puținul pe care-l putem ‎ca să supraviețuim.
‎Supraviețuirea e o nevoie naturală.
‎Prietena ta înțelege.
‎Mi-au plăcut mereu pionii.
‎Nu sunt influențați de emoții neînsemnate
‎cum suntem noi, oamenii.
‎Plecăm, Hannah.
‎Și unde anume pleci, băiete?
‎Mă duc să fac ceva ‎ce tu trebuia să faci de mult.
‎O să ucid monstrul.
‎Tu și care armată?
‎„O să ucid monstrul.”
‎N-am nevoie de o armată.
‎Sigur că nu!
‎În orice caz, ai dat dovadă de curaj,
‎chiar dacă gestul a fost cam prostesc!
‎Aș avea nevoie de cineva ca tine.
‎Nu? Nu ești interesat?
‎Ei bine...
‎Ne rămâne nouă mai mult.
‎Ești sigur de asta?
‎Nu am nicio urmă de îndoială.
‎Te simți legat de familia asta,
‎dar primejdia e mare.
‎Dacă lăsăm ciclopul în viață,
‎primarul va trimite iar după Salai
‎și în final și după ceilalți copii.
‎Nu voi permite așa ceva.
‎Dar avem alte chestiuni de rezolvat.
‎Dragonul poate aștepta.
‎Sunt oameni buni, Hannah.
‎Speriați, dar buni.
‎Au fost nevoiți să ia ‎o decizie oribilă pentru supraviețuire.
‎Părinții flămânzesc ‎ca să aibă cu ce-și hrăni odraslele.
‎Am observat. Nu are niciun sens.
‎Sunt mai mari și necesită mai multă hrană.
‎E o decizie prostească.
‎Prostească?
‎Și tatăl meu făcea asta.
‎A făcut totul pentru mine.
‎M-a învățat importanța ‎de a-ți proteja familia...
‎Și ce înseamnă să fii bărbat.
‎Am dat greș cu soția și copilul meu.
‎Nu voi da greș și cu familia asta.
‎Cred că înțeleg.
‎Înălțatule!
‎Sunt impresionat.
‎Începusem să cred ‎că sunteți prea lași și n-o să apăreți.
‎Ce naiba faceți aici?
‎Folosește ciclopul ca o unealtă.
‎- Inteligent! ‎- Ce?
‎Pionul tău e foarte perspicace.
‎Devine extrem de ușor să-i deposedezi ‎pe oameni de puținele lor bunuri
‎când sunt copleșiți de teroare.
‎A fost un plan ingenios,
‎dacă pot să mă laud singur.
‎Nenorocit afurisit!
‎Nu, nu...
‎Nu te lăsa condus de emoții.
‎Știi ce?
‎Dacă lucrezi pentru mine,
‎îmi ții oamenii sub control,
‎nu te dau pe mâna micuțului meu amic.
‎Nu.
‎Gata cu negocierile!
‎Oamenii tăi flămânzesc pe străzi,
‎iar tu te îmbuibi în castel.
‎Ar trebui să-i protejezi, ‎nu să furi de la ei.
‎Se pare că s-a hotărât.
‎Așa deci... În mod normal, ‎nu-i place carnea de adult.
‎E prea tare.
‎Dar, ținând cont ‎că tu l-ai lăsat fără mâncare,
‎probabil că e destul de înfometat ‎ca să facă o excepție.
‎Înălțatule!
‎Trebuie să-i înfigi sabia în ochi.
‎Trebuie să-l aducem la nivelul nostru.
‎Cum dorești.
‎Fugiți!
‎Înălțatule, așteaptă! Înainte să ataci...
‎Nu se poate!
‎Îmi pare rău, șefu'!
‎Ce naiba faceți? Treceți înapoi!
‎Ne-a mers bine o vreme, ‎dar nu mor pentru tine.
‎Ce?
‎Lașilor!
‎Stai... așteaptă.
‎Înțeleg.
‎Îmi dau seama unde am greșit.
‎Te rog, nu mă ucide!
‎Oamenii pe care i-ai condus ‎îți vor decide soarta.
‎- Monstrule! ‎- Mi-ai ucis fiica!
‎Jupuiți-l de viu!
‎Eu zic să atacăm castelul.
‎Da! Îmi vreau mâncarea înapoi!
‎Să mergem!
‎Asta era a mea!
‎Da? Vino s-o iei!
‎Calmați-vă!
‎E destul pentru toată lumea.
‎E a mea!
‎- Am văzut-o prima! ‎- Dă-mi!
‎Dă-mi-o! Am nevoie mai mult.
‎Oamenii sunt creaturi absurde.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Nimic.
‎Absolut nimic.
‎Subtitrarea: Andreea Petrescu