СЕРІАЛ NETFLIX
У нас усе буде добре.
Десь має бути рай, що чекає на нас.
Облиш це!
Місця, де би ви могли жити разом, немає. Воно не існує.
Ні-ні!
-Ар'є! -Облиш це! Ти не можеш жити з людьми.
Ти вампір!
Вибач.
-Це було неможливо… -Для нас.
Допоможи мені.
Ні. Ти не можеш піти. Ар'є!
Рай, що ми шукаємо, вже не так далеко.
-Його немає… -Він існує.
А зараз я мушу піти.
Момо!
Це вона.
Момо, ти в порядку?
Ти прийшла по мене.
Ця річ, що ти мені дала, мені дійсно знадобилася.
Вибач, Момо. Я рада, що ти в порядку. З мого боку це було нерозумно.
Усе добре.
Аллегро.
Момо! Забирайся від того вампіра!
-Мамо… -Тримайся.
Гаразд. Поїхали.
Файн, не будь такою впертою.
От лайно.
Ловіть королеву.
Заберіть її в безпечне місце.
Чудово.
Може, годі дозволяти їм це?
Глянь, я ж казав, що вони втрутяться.
Ану не заважай.
От лайно.
Слухай мене уважно, Момо. Тримайся міцно.
Уперед. Об'їдьте будівлю та відріжте їм шлях.
Файн.
Благаю тебе. Припини так напружуватися.
Я не хочу, щоб тобі знову було боляче.
Дякую, Момо.
Зі мною все буде добре.
Але спочатку нам треба відірватися і знайти місце, щоб зібратися з силами.
Файн!
Руки геть від Файн!
Момо, не треба!
Геть від мене!
Чорт!
Не поцільте дівчинку.
Лайно.
Добре. Ми загнали їх у кут.
Перекажіть босу. Ми майже загнали її в кут.
Момо, нам треба йти.
Вони нас наздогнали.
Стривай. Що ти збираєшся робити?
Ні, не треба!
Файн!
Іди вздовж каналу і вийдеш назовні.
Вибирайся з цієї фабрики. Я тебе знайду.
Я лишуся тут, доки ти не виберешся.
Переконаюся, що до тих пір вони будуть тут.
Ти знову збираєшся мене покинути?
Я цього не хочу.
Я теж битимуся.
Якщо це кінець, то помремо разом!
Давай домовимося.
Ми виберемося звідси і створимо власний рай.
У місці, про яке ніхто не знатиме.
Але зараз ти мусиш піти сама.
Це неможливо. У тебе не спиняється кровотеча.
Файн, ні!
Файн? Файн!
Файн?
Файн!
Я маю повернутися туди.
Я тебе знайшов.
Ти янгол смерті. Де Файн?
Файн вколола те зілля.
Щоб перетворитися на монстра.
Чому?
Дочка командувачки, я тебе спіймав!
Момо!
Опусти її! Негайно!
Не можу. Я віднесу її назад.
Натомість я отримаю…
Ану не стій у мене на дорозі!
-Арештувати його. -Слухаюсь.
Сподіваюся, жодних образ.
Це все заради розвитку науки та людства.
Дідько.
Я давно мусив зупинити тебе.
Треба було тебе вбити…
коли в мене був шанс.
Знайди Файн.
Врятуй її.
Ми йдемо додому, Момо.
Ще не пізно. Я можу допомогти…
-Пусти! -Момо, не йди!
Пробач.
Я обіцяв,
що захищатиму тебе.
Якби лише свого часу…
я був сильнішим.
Не слід було лишати тебе одну.
Босе, обережно.
Тепер уся надія на тебе.
Радий побачити тебе у твоїй справжній подобі.
Ти монстр.
Нападай. Ти ж хочеш цієї крові, правда?
Файн!
Не здавайся, Файн!
Упізнаєш? Це я.
Момо, відійди від неї.
Вона тебе більше не впізнає.
Це і є неминучий фінал стосунків між людиною і вампіром.
-Замовкни! -Ти бачила на власні очі.
Цей рай — обман.
Чому ви не залишите нас у спокої?
Бо я про тебе дбаю. Відпусти її.
Раю, де ви вдвох могли би жити разом, немає.
-Ні-ні! -Ар'є!
Вибач. Це був нездійсненний план.
Цього раю ніде не існує.
Не треба мені казати, що можливо, а що — ні.
Я і не очікувала, що ти зрозумієш.
Про Файн чи про нас!
І що ж, ти думаєш, тобі відомо?
Що ти знаєш, провівши з нею всього кілька днів?
Кажи. Скажи, що ти повернешся до Централу.
Чому б це я поверталася до того місця?
Кажи! Я збережу тобі життя, якщо ти це скажеш.
Я вибираю жити з Файн!
Зроби це. Убий мене, ти, монстре.
Убий і доведи це.
Доведи, що ви, вампіри, просто дикі звірі!
Швидше, зроби це.
Чому?
Тепер ти розумієш?
Час повернутися до міста.
Момо. Я рада.
Ми це зробили. Ми вибралися.
Так. Ми це зробили.
Файн, візьми мою кров.
Вибач, Момо.
Зараз уже нічого не можна вдіяти.
Цей запах пробуджує спогади.
Місячні азалії.
Колись я любила декого.
Та людина
не відштовхнула мене і не образила.
Мене, вампіра.
Вампіри та люди разом? Це неможливо.
Тобто? Зараз ми розмовляємо, і ми разом.
Ходімо. Бери ті пензлики і допоможи мені.
Вона малювала і танцювала.
І навчила мене, як складати музику.
Навчила мене назв квітів.
Це все було заборонене, тож люди прийшли по нас.
Куди ми пішли — неважливо.
І серед вампірів, і серед людей,
зрештою, я не змогла її захистити.
Це все моя провина.
Відтоді
я жила так, немов уже була мертва.
Момо…
А тоді я зустріла тебе.
Знаю, я егоїстична.
Спочатку ти просто замінила мені її.
Її зовнішність і голос.
Я думала, що зможу зупинитися на цьому.
Але…
ти була така палка.
Набагато сильніша, ніж ти думаєш.
Сильніша за мене.
Надзвичайно.
І ти маєш талант до співів.
Якби я не зустріла тебе, я би так і лишилася в тому місті.
Я би ніколи не почула музику.
Ти навчила мене всього, Файн.
Ну, щодо співів я не знаю.
До того ж мені ведмідь на вухо наступив.
Момо…
Будь ласка, заспівай для мене.
Я не можу, Файн.
Я не можу цього зробити.
Ти мене врятувала.
Не дала мені і далі жити в темряві.
Файн… Ні…
Будь ласка.
Дозволь мені жити
у твоїх щасливих спогадах.
Момо, вибач.
Це я на тебе все це накликала.
-Але… -Усе було, як ти і сказала.
Я була дівчинкою, яка нічого не знала про світ.
Ти мені з усім допомагала, але я була егоїсткою.
Стривай, Момо!
Скажи мені, ти саме цього й хотіла?
Ця безлюдна земля — це те, чого ти шукала?
Момо!
Повернися, Момо.
Я забороняю тобі! Чого це ти вирішила, що можеш тікати?
Я цього не дозволю!
Дякую тобі за все.
Відтепер кожен із нас матиме своє власне життя.
У тебе буде своє, а в мене — своє.
Усього хорошого.
Момо!
Стривай, Момо!
Це була ти.
Того дня ти захотіла звільнитися від того міста.
Ти вибрала життя і взяла мене за руку.
Переклад субтитрів: Володимир Лозицький