CU DOI ANI ÎN URMĂ
Bine.
SOSIRI
Bună!
- Bună! - Bună!
- Bine ai venit! - Mulțumesc!
Astea sunt pentru tine.
Mulțumesc.
Da, mașina.
Ești foarte frumoasă.
Mai frumoasă decât în fotografii.
- Unde suntem? - Acasă.
Așadar...
Aici este baia și aici e dormitorul.
Și bucătăria.
Îmi pare rău că este dezordine.
De ce mi-ai umblat în geantă?
Mi-ai luat telefonul...
Pașaportul...
Le-am pus într-un loc sigur.
Telefonul nu merge aici oricum.
Apa nu merge în baie.
Hei!
Te simți bine?
Vrei să te culci?
Locul ăsta nu este ce am discutat.
Nu suntem în oraș.
Nu simt în siguranță aici.
Nu, se spune: „Nu mă simt în siguranță.”
Îmi pare rău că nu se ridică la nivelul așteptărilor tale.
Nu plec de acasă pentru aici.
Unde lucrez? Cum fac prieten?
Nu trebuie să lucrezi. Lucrez eu.
Am grijă de tine.
Nu stau aici, e o nebunie!
Ce faci?
- Ce faci? - E frig!
De ce să dorm eu acolo?
Nu! Oprește-te!
Nu vreau asta!
Nu știu. Eu...
Te rog! Du-mă la aeroport! Te rog.
Nu, așteaptă! Calmează-te!
Să mă calmez?
Tu ai...
Ai mințit!
Minți! Promis viață nouă!
Asta nu e viață.
Ne facem o viață.
Ne facem un cămin.
Împreună.
Doar noi doi.
Cămin?
Nu stau aici cu tine.
Nici măcar nu-mi place de tine! Minți!
Locul ăsta e închisoare.
- Gura! - E o glumă!
Tu ești o glumă!
Ce spui?
După tot ce am făcut pentru tine?
Nu sunt o glumă!
Egoisto! Târâtură nerecunoscătoare!
Nu pleci nicăieri!
Ești a mea!
Pentru totdeauna!
Simți durere aici?
- Ceva? - Nu.
Bine. Și gâtul? E bine?
Da.
Bine, o să-ți verific coloana. Mulțumesc.
- Cum e? - E în regulă. Da.
- N-am găsit prea multe. - Mersi, mă simt bine.
Poate ai întrerupt o efracție.
Ți-am zis.
Are legătură cu cazul meu.
- Ai verificat sângele din hol? - Da. Îl trimitem la laborator.
- Vrei să prelevăm amprente? - Nu. Purta mănuși.
PETUR: EȘTI TEAFĂRĂ?
MOA E ÎN OPERAȚIE. O SĂ-ȘI REVINĂ.
Bună!
Deci...
Mă gândeam la ce ai spus.
Dacă eu sunt Peter Pan, tu ce ești, Clopoțica?
Și credeam că o să spui ceva serios.
Chiar o să vorbesc serios.
Am nevoie de sfatul tău, ca prieten.
Un sfat platonic.
E vorba de un copil, Rudi.
Și...
Mama lui...
Și-a pierdut mama.
Asta înseamnă că a rămas singur aici.
Vor să-l trimită înapoi în Rusia,
țara lui de baștină, săptămâna viitoare.
Și, nu știu,
mă gândeam că...
La ce te gândeai?
Mă gândeam că poate-l pot ajuta.
- Să-l țin la mine. - Așa...
Nu știu.
Vreau să-l țin aici, știi ce zic?
Și voiam să vorbesc cu tine fiindcă...
Pentru că ești un om bun. Și...
Și ai dreptate. Trebuie să nu mai fac...
ce fac eu de obicei. Fug, știu asta.
Și...
Știu că nu crezi că mă pricep la relații.
Nu te pricepi încă.
Dar să vedem ce se întâmplă.
ACCES INTERZIS
Cretinii!
Mașină furată. Magnus a zis să-ți dau ție cazul.
- S-a vorbit cu proprietarul? - Încă nu.
Ai vorbit cu Hulda?
Cred că o să vrei să vezi ce face.
Bună!
- Ce faci? - Bine.
Serios?
Fiindcă Leifur tocmai mi-a dat un raport în care scrie:
„Atacator bărbat necunoscut,
a intrat în clădire fără permisiune
și a atacat-o cu un cuțit. Jaf întrerupt.”
Incredibil!
Nici măcar nu mai lucrez acolo și tot încearcă să mă facă nebună.
N-a fost un jaf.
Naomi, Katja, Elena. Au o legătură, știu sigur.
Bărbatul care a fost aici știe asta.
De ce nu m-ai sunat?
Hulda?
Ieri, cu Rudi, am fost nesimțită. Îmi pare rău.
Nu contează.
Dar contează că cineva a intrat peste tine în casă!
Am nevoie de ajutorul tău.
Da, desigur, orice!
Serverul de la poliție.
Mi-au dezactivat contul.
Bine.
Da, ne vedem la mine.
Și Albert?
Ce-i cu el?
Ai vreo teorie?
Nu știu. O diversiune? Înscenare?
Poate era implicat. Ce sunt astea?
Am studiat legislația despre adopție.
De ce citești site-uri de parenting pentru cupluri gay?
E vorba despre Rudi.
Mă interesam ce ar presupune adopția.
Bine. E...
Nu se aștepta nimeni la asta. Da. Oricum e puțin probabil să reușesc.
Voiam să spun că...
Să fii părinte e un lucru minunat.
Dar este dificil.
E foarte dificil.
- Crezi că nu știu? - Nu știi.
Grozav! Mersi pentru încurajări!
Știu că-ți pasă, se vede. Dar...
Rudi, întreaga situație, nu e problema ta.
Deci nu pot nici măcar să încerc?
Nu spun asta. Doar că...
Îți dorești cu adevărat să faci asta?
Fiindcă trebuie să ți-o dorești.
Nu e ceva ce poți înapoia.
Nu știu totul. Știu asta. Înțeleg.
Dar pot să aflu pe parcurs.
Sau aș fi aflat. Nu știu.
Asta înseamnă să fii părinte.
Lukas, cred că...
orice copil ar fi norocos să te aibă pe tine ca tată.
Mulțumesc!
O să te îmbrățișez acum, da?
Nu-ți scoate țepii!
Trebuie să te duci să-i spui „la revedere”.
O să regreți dacă nu faci asta.
Da.
- Viață împuțită! - Nu mă stârni.
Mulțumesc.
Te rog, încearcă să nu faci ceva care să mă bage în bucluc.
Nu-ți face griji. N-or să afle.
Ne vedem mai târziu.
FIȘĂ DE INTRARE ÎN ȚARĂ
F223 ENGJAVAGUR NICIUN IMOBIL GĂSIT
Hulda!
Bună, Hulda! Sunt Bjartur.
- Bjartur? - Da.
Ascultă... Mă uitam prin dosarele mele
și am găsit-o pe fata despre care m-ai întrebat.
Îmi pare rău, uitasem complet.
Care fată?
Naomi Katz?
Continuă!
Am găsit un eseu pe care l-a scris despre motivele venirii în Islanda.
Ar putea explica ce i s-a întâmplat.
Vreau să-l văd.
Nu e tradus.
Dar te pot ajuta.
Dacă vrei să treci pe la mine?
Trimite-mi adresa ta.
E programat la doctor, dar dna doctor întârzie.
- Se simte bine? - E doar o formalitate.
Trebuie să arătăm că e sănătos când pleacă din instituția noastră.
- Când se întâmplă asta? - Mâine.
Mergeți, e în camera lui.
O să faci sport când te întorci?
Păcat că nu ți-am dat niște mingi de baschet, nu?
Poftim.
Să-ți arăt.
Uite.
Ți-am instalat niște jocuri, da?
Apeși butonul ăsta.
Dacă intri aici...
Lukas. Sunt eu.
Da? Apeși aici.
Aici ai numărul meu de mobil și adresa de e-mail.
Dacă ai nevoie de mine,
poți suna și sunt aici, da?
Mulțumesc.
Cu plăcere.
Îmi pare rău.
Trebuie să-l iau puțin pe Rudi.
Da.
E în regulă, du-te!
Bjartur?
Bună!
Dosarul e în casă.
Vrei să intri?
E în regulă. Îi iau și plec.
Plec din oraș.
Nu l-am tradus încă.
Dar am timp.
Pot să fac cafea.
Îmi faci un rezumat?
Ce scrie în el?
E destul de lung.
Atunci îl citesc când mă întorc. Te sun eu.
Menționează un bărbat.
- Nu ești ocupat? - Liber ca pasărea cerului.
Poate vii cu mine.
Poți să traduci eseul în timp ce conduc eu.
Pot plăti pentru timpul acordat.
Unde mergi?
La câteva ore distanță. Trebuie să verific ceva.
Să-mi iau lucrurile.
În eseu trebuiau să scrie de ce au venit în Islanda.
Cursanții.
Trebuiau să-l traducă în islandeză.
Dar Naomi a dispărut înainte...
Crezi că și ea a pățit ceva?
Nu pot discuta asta.
Poți să-mi spui unde mergem?
La Skaftafell. Vreau să verific ceva acolo.
În munți.
E frumos acolo.
Ce aventură!
Bună ziua!
Vă pot ajuta?
Da.
Lucrez cu Hulda.
Și dumneata locuiești...
Da, acolo.
Deci n-ai văzut nimic?
Nu, până n-a apărut Hulda, cu Moa în brațe.
Câinele meu.
Și de unde a venit? Din ce direcție?
De acolo.
Da...
Ai găsit ceva?
Da.
Apoi spune că a cunoscut un islandez, pe nume Andrik, online.
Pe un site matrimonial internațional.
Are și nume de familie?
Nu.
Bine. Citește în continuare.
La început, au avut o relație relaxată, dar în timp a devenit...
Scrie...
E greu de tradus.
Înseamnă dragoste pasională.
Apoi Andrik o roagă să vină în Islanda și să se mărite cu el.
Îi spune că va avea grijă de ea,
iar ea nu va avea nicio grijă.
Păcat că s-a sfârșit.
Așa cum s-a sfârșit.
Citește în continuare, te rog.
Am nevoie de benzină.
Mă întorc imediat. Trebuie să fac pipi.
- Sunt foarte frumoase. - Mulțumesc.
Tu le-ai făcut?
Da.
- O iau pe asta. - Bine.
Da.
Fetei mele i-ar plăcea mult.
Bun, am terminat.
Sunt Hulda.
Nu prea-mi ascult mesajele vocale,
așa că dacă vrei să mă contactezi, trimite-mi SMS.
Alo?
Hulda?
VERIFIC UN LOC DE PE F223.
CRED CĂ ACOLO LE DUCE. SUNĂ-MĂ! H.
Vrei să mănânci ceva?
Un hotdog, poate?
Nu!
Se întunecă, deci ar trebui să plecăm. Acum!
E BJARTUR, EL E UCIGAȘUL!
MESAJ NETRIMIS.
Gata, căpitane!
Desigur. Da!
Nu, cardurile ei.
Vreau să știu unde le-a folosit ultima oară.
Da. Nu-mi pasă care! Toate!
Bine.
Da.
O benzinărie?
Unde?
Da.
Bine, mulțumesc!
Pot să-ți folosesc telefonul? Al meu nu funcționează.
Nici al meu.
Om fi într-o zonă fără semnal.
Și cică avem acoperire peste tot!
Ce-i asta?
O miniatură. Le vindeau la benzinărie.
Tata spunea că Huldafolk,
oamenii ascunși, ne urmăresc întotdeauna.
Sunt peste tot.
Fac parte din natură.
Sunt în stânci.
În apă.
Peste tot.
Mi-a zis că, dacă nu sunt cuminte,
vin să mă fure.
Așa cum l-au luat pe fratele meu.
Fratele meu a murit de pojar.
Tatăl meu nu era un om de treabă.
Nu, n-a fost frumos din partea lui.
Câți ani aveai?
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Poate vorbim despre caz.
Ceilalți detectivi cred că l-am prins pe tipul care a ucis-o pe Elena.
Că n-are legătură cu Katja și Naomi.
Credeam că nu ai voie să vorbești despre asta.
De obicei.
Dar tu m-ai ajutat mult.
Și ai alt punct de vedere. Nu se știe niciodată, nu?
Poate îți dai seama de ceva ce mi-a scăpat mie.
Da.
Katja și Elena.
Naomi.
Crezi că au fost ucise?
Nu știu destule despre caz,
dar cred că e posibil.
Tu ce crezi?
Că e posibil.
Cineva a ucis-o pe Elena. Dar vinovatul e isteț.
A convins pe toată lumea că Naomi și Katja au murit accidental.
Pe toată lumea...
cu excepția mea.
Da.
Ai dreptate.
E nevoie de cineva foarte deștept să scape basma curată.
Sunt de acord.
Probabil că a fost foarte bine planificat.
Sau a avut noroc.
Dacă au fost ucise, crezi că ucigașul le cunoștea?
Așa ar avea ocazia să comită crimele.
Nu-i așa? Și mobilul.
Când cunoști pe cineva, se dezvoltă sentimente.
Iar sentimentele sunt greu de controlat.
Crezi că...
ucigașul ținea la ele?
Poate ținea la ele foarte mult?
De ce îmi spui toate astea?
Vreau să știu ce părere ai.
Dragostea te face s-o iei razna.
Nu-i așa?
Da.
Era cu cineva?
N-am văzut pe nimeni.
A cumpărat niște zâne.
Da. Aveți cameră de supraveghere?
Da.
Nu se poate!
Asta am spus. E în pericol.
Undeva pe F223.
Urcă-i în mașini acum! Și urmărește-i cardul de credit.
De ce crezi că Elena e moartă?
N-a fost nimic la știri.
Ați găsit-o?
Nu.
Este, Bjartur?
Elena este moartă?
Uite!
Se pare că e cineva acasă.
A fost distractiv.
Stai!
Ajutor! Ajutor!
Ajutor!
Te simți bine?
Eu...
Te scot de aici.
Nu.
E vreo cheie aici? Ai cheie?
Nu știu. Cred că o ține la el.
Unde e?
E în regulă. Te scot eu de aici.
E încărcată?
Ține gloanțele în cealaltă cameră.
Bine. Acoperă-ți urechile!
Bun...
Unde-ți sunt hainele?
N-am haine. Mi le-a luat.
Ia asta!
E în regulă.
Ai pantofi?
- Ești teafără? - Trebuie să plecăm!
Ce dracului e aia?
Grăbește-te! Te rog!
Trebuie să plecăm!
Ce faci?
Ce mama dracului?
Ce este?
Nimic. Plecăm.
- Jos! - Bine.
În genunchi!
Hulda, ești teafără? Trebuie să plecăm!
- Da... - Trebuie să plecăm.
- Te simți bine? Grăbește-te! - Mă simt bine.
Grăbește-te!
Ia asta!
Să n-o pierzi!
Urmează drumul! Gândește-te la fiul tău!
Du-te! Pleacă! Acum!
Sunt aici, Bjartur! Suntem doar noi doi acum.
Vrei să omori pe cineva? Omoară-mă pe mine.
Să știi că n-am vrut să fac rău nimănui.
Le-am iubit.
Da, le-ai iubit de n-ai mai putut.
O adevărată poveste de dragoste!
E o poveste de dragoste minunată, Bjartur.
În ziua în care mori,
nimeni n-o să dea două parale pe tine!
S-a terminat! Ești terminată!
Hei!
Uită-te la mine!
Hei! Uită-te la mine!
Elena!
Întoarce-te!
Se închid drumurile din pricina furtunii.
Lukas, unde ești acum?
Stai, văd ceva!
Stai așa, am găsit-o!
Elena!
Vino!
E în regulă!
Bună!
E în regulă!
O să se facă bine.
Doctorii trebuie s-o țină adormită încă puțin.
Ca să se facă bine, da?
O să se bucure să te vadă când se trezește, Rudi.
Lukas, cum se simte?
O să-și revină.
Dar Hulda...
Nu mai ai ce să faci în seara asta.
Ai făcut destule.
Trebuie să mă duc după ea.
Lasă echipele de intervenție să-și facă treaba.
Era în haina ei.
A spus ceva
când ai găsit-o?
„Hulda.”
A spus: „Hulda”.