— Oppfør deg, Clean. — Jobber med saken.
Jeg vil fortsatt ha svar. Jeg har bare glemt hva spørsmålet er.
Jeg vet bare at det er for mye der ute.
Et hav av skitt.
En endeløs flom av heslighet.
Forfall. Plast.
Billig dritt som tetter igjen sinnet.
Tetter avløp, forgifter vannet, forvandler oss til dritt.
Hvor ender alt det der?
Jeg har blod på hendene. Jeg er tilsølt.
Jeg er skitten.
Uansett hvor mye jeg prøver kan jeg ikke vaske vekk fortiden.
Kom her.
Travis.
Misbruker. Jeg ble såret i tjenesten.
De ga meg tabletter. Jeg fortsatte å ta dem.
Til jeg ikke kunne tenke på annet.
En dag skrudde de igjen krana.
Jeg ble så dårlig at jeg ikke kunne strekke beina.
Men det var ikke noe i forhold til det som foregikk her oppe.
— En god dose er vanskelig å toppe. — Gatene fløt av heroin.
Du blir høyere på vold enn på dop.
Høyere enn kokain. Høyere enn speed.
Metamfetamin. Crack.
Er du heldig, tar den deg ned igjen sånn.
Det gjelder å feie for egen dør, og så gi slipp.
Så jeg kan gjøre størst mulig nytte der føttene mine står.
Rett under meg. Her. Nå.
Hva får oss til å dra tilbake til det tomme stedet vi oppsøker?
En banket hund som trenger sin herre.
En avvist elsker full av håp.
En mislykket far —
— som sviktet sitt barn.
Tiden er snart ute for mange av disse dyrene.
Hei. Bestemoren din dukket ikke opp. Jeg tenkte du trengte lunsj.
Snart tror folk du er faren min. La meg gjette.
Det er sunt.
Har du tenkt på å spise fisk? Bare prøve noe nytt.
Fisk er skittent. Hvis du ikke liker det ...
Vent. Jeg har noe.
Jeg laget dem til far og mor før ulykken.
Er det til meg?
Et takkearmbånd.
— Stikk. Ellers rekker du ikke bussen. — Ha det.
Vent, jeg kommer.
PANTELÅNER
Fy fader. Det er faen meg kaldt der ute.
Jeg kan stille den jævla klokka etter deg.
Hva har du med i dag?
Fy fader. En Electrolux 30. En sånn har jeg ikke sett på årevis.
Jeg fiksa ledningsspolen, byttet ledninger og kontakt.
— Du kan sjekke det. — Jeg stoler på deg.
Jeg kan gi deg 45 spenn for den.
— Takk. — Bra, kamerat.
Tror du ikke jeg vet det? Få se den med pistolgrepet.
Ser du ikke hva som foregår, må du være blind.
— Få se den der. — Denne?
Nei, den med pistolgrepet.
— Nei, vent. Jeg kommer. — Den koster 300.
300? Det står 250 på prislappen.
— Hei. Hvordan går det? — Hva har du av annensortering?
Tre i dag.
Dritstygge. Kanskje du kan gi dem nytt liv.
— Halv pris for offentlig tjeneste. — Snilt av deg.
— Hvor er donuten min? — Jeg har akkurat spist den.
Du får en neste gang. Æresord.
Hei. La meg gjette.
Ha det.
— Nå, søta? Skal du på skolen? — Jeg skal rekke bussen.
— Hvor står føttene dine? — Under meg.
Hva sa du?
Jeg sa her, rett under meg.
Det er min jobb å minne deg på —
— at å velge å tie også er et valg.
Det må du stå for.
Vi gjør jobben. Sånn er det.
De fleste jeg er sponsor for, sliter fælt med å gjøre jobben.
De vil ikke se hva de gjorde. De vil ikke bry seg med det.
De vil bare gå fra det rotet de laget.
Feie det under teppet, og håpe at det forsvinner.
Men du lider av noe ganske annet.
Det er ikke jobben som er problemet.
Det er å gi slipp.
Noen ting kan du ikke rydde, uansett hvor mye du prøver.
Hva skjer da?
Du må finne fred med dem, på en måte.
Ellers fører de krig mot deg.
Du må stole på planen. Være en kriger for Herren.
Bli med oss. Rop det ut.
Jeg er en kriger i en sterk guds tjeneste. Her er jeg.
Der har vi gutten min.
Bønnens kraft er min granat.
Her er jeg. Jeg er forpliktet til å frelse alt.
Hva skjer?
Det er faen så flaut.
Skal jeg hente ham?
Nei. La ham rase fra seg.
— Hei. — Hei.
Vent litt.
Nye nedskjæringer. Vi må strekke ruten din litt.
— Beklager, mester. — Helt greit.
— Hei. Skal du ikke på skolen? — Bussen kom ikke.
— Kom den ikke? — Den har sluttet å kjøre her.
— Kan ikke bestemor kjøre deg? — Bilen er i stykker.
— Jeg kan gå. — Kan du gå?
— Savner du folk? — Hva?
Du er alltid alene. Savner du å være sammen med folk?
Jeg er sammen med folk.
Du virker ikke som typen til å være alene.
— Som om du ville ha en kjæreste. — Jeg er ikke flink til de greiene.
Ja.
Vi ses senere. Ta vare på dere selv. Vi snakkes når jeg kommer hjem.
— Du er sen. — Ikke min skyld.
Du har arbeid. Du går på timelønn.
Kanskje jeg ikke har lyst til å lukte fisk i kveld.
Det er lukten av suksess.
Har vi en igjen? Den tar jeg.
12.
Vi mangler fem.
— Forpulte gulinger. — Ja, forpulte kinesere.
— Fem av 200 er ikke en dritt. — Ikke det?
Det er ikke en dritt.
Farfaren din, Michael Senior, pleide å si:
"Ser du gjennom fingrene med småting, blir du en fiasko."
Okay, far.
Okay.
Sett Mikey i arbeid.
KOMBINASJON = REKKEFØLGEN AV SNORER I ARMBÅNDET
— Bussen kjører ikke mer. — Hun er ikke din datter.
Ikke forvirr henne.
Vi trenger ikke noen til å redde oss.
Jeg prøver bare å redde meg selv.
Dette stedet. Engang bodde det familier i alle husene i gaten.
Du kunne høre barna le hele tiden.
Det var som musikk.
Jeg så deg male de fraflytta husene.
Du er en bra mann.
Nei.
Jeg ga min datter en sånn sykkel. Hun var vill.
Hun ville ha av støttehjulene etter en uke.
Jeg sa: "Er du sikker?" Hun sa: "Du har bare to hjul, far."
Jeg renset kneet hennes og satte på plaster hver kveld.
Jeg vasket blodet av skoletøyet hennes.
Det blåste hun i. Hun elsket det.
Jeg kan se henne sykle.
Hun kjørte vilt, med håret flagrende etter seg —
— og et tannløst lite smil.
Hun sa: "Jeg vil sykle som deg, far."
"Jeg vil sykle som ..."
Du var god.
Jesus sa: "Gi dem noe å spise."
De sa til ham: "Vi har bare fem brød og to fisker."
Han sa: "Kom med dem."
Så bød han folkemengden å sette seg ned i gresset.
Han tok de fem brødene og to fiskene og så opp mot himmelen.
Han velsignet brødene og ga dem til disiplene ...
... og alle spiste og ble mette.
Og de samlet opp stykkene som ble til overs — tolv kurver fulde.
Og de som spiste ...
... var omkring 5000 menn ...
... utenom kvinner og barn.
— Det er Jesu Kristi evangelium. — Gud være lovet.
— Få de kassene hit. — Sett i gang nå.
Få se hva vi har.
Michael.
Min far, Michael Senior, satte meg til å rense dem.
Den verste jobben i forretningen.
Innvollene råtner så snart de kommer ut i lufta.
Jeg hatet den lukta.
Jeg vente meg til den.
Følg med.
Det manglet fem. Sjekk vekten deres.
Og rens den jævla blekkspruten.
Beklager lukta.
Jeg er vant til den.
Sender de deg ut hit helt alene?
Nedskjæringer.
— Her. — Jeg har sluttet.
En må gjøre alt selv nå om dagen.
— For bryderiet. — Det går bra.
— Ta vare på deg selv. — Du også.
Faen ...
Ikke stikk fra meg!
Slå ham!
Hva faen glor du på?
Har du problemer med øya, spurte jeg?
Hei, skatt.
Du kan bli litt kvalm, men du venner deg fort til det.
Klinikken fornyer resepten så lenge du har smerter.
Nei, det vil jeg ikke ha.
Jeg vet ikke hva du var med på, men det er et mirakel at du kan gå.
Jeg snakker om skader fra før denne hendelsen.
Ta medisinen.
Nei takk.
Det er ledelsen og advokatene.
Du skal ta fri et par uker. Sånt er en belastning.
Ring når du kan kjøre.
De vil ikke la meg arbeide.
De snakket om en belastning.
Advokater.
Hva skal jeg gjøre?
Jeg vet ikke. Kanskje bare vandre litt.
— Hei. — Hei.
— Hva skjer? Det er kaldt. — Bestemor er ikke hjemme.
Jeg glemte nøklene inne.
— Er du sulten? — Kylling?
Kylling, ja.
Jeg tenkte at det måtte ha skjedd noe fælt.
Nei, jeg har det bra.
Jeg har det bra.
Er du ferdig?
Jeg tar det.
— Hvordan går det på skolen? — Det er kjedelig.
Kjedelig? Vet du hva som er kjedelig?
Å ikke kunne lese er kjedelig.
Jeg kan lese.
Ikke rør den.
Fentanyl er nå det vanligste stoffet ved overdoser i USA.
— Han scorer! — Ja!
Laget ditt vinner.
Jeg snakker til deg.
Mikey!
Tror du at de niggerne er familien din?
En fersking som deg tar de bare med fordi faren din er kongen!
Faen ta deg!
Vil du stikke meg? Vær så god, lille prins.
— Gjør deg til en mann. — Faen ta dette!
Jeg er ferdig med dette!
Okay, Kanye.
Se deg for faen i speilet!
Hva vil du?
Det er sent.
— Du er ikke faren min. — Bestemoren din blir bekymret.
Er du døv, din dritt? Stikk av.
Seriøst, sjef? Hun sa hun var opptatt.
Kom igjen.
Der har vi jo sjefskødden.
Hva skjer? Du er i rute, som alltid.
— Hva har du her? — En forsterker.
Fy fader. En Alpine 450.
De var rå i gamle dager. Dunka i vei med basshøyttalere.
Sånt liker jeg.
Den kan faen meg sparke.
Clean?
Det krever litt mer arbeid.
Demoner.
Demoner, mann.
Ikke den typen som har horn. De jævlene er jeg ikke redd for.
Men de som dukker opp klokken fire om natten.
De du ikke kan se, men de er der.
De sitter på sengekanten. De sitter der og snakker til deg.
De sier at du ikke er en dritt. Verre enn dritt.
At du ikke kan bli til noe eller få til noe.
Ikke kan hjelpe de du er glad i.
Bare såre dem like ille som alle andre som var glade i deg.
Det er de demonene jeg mener. De jævlene.
— Kjenner jeg deg? — Det tror jeg ikke.
Jeg glemmer aldri et ansikt. Du ser veldig kjent ut.
Nei.
Du er han med skiftenøkkelen.
Fader, jeg prøver å vise ham prinsipper.
Hardt arbeid, disiplin, familie.
Jeg ville bare lære sønnen min å bli en mann.
Men jeg svikter ham, fader.
Jeg svikter.
Det er alle fedres lodd å være bekymret for barna.
Hvis Gud kan frelse de verste blant oss, —
— vil han vise også deg og gutten din den rette veien.
Fortsett å prøve.
Hva skjer?
Hva skjer, Dianda?
Du er ei vill jente.
Hva er det? Vi har stengt.
Vi har stengt, sa jeg.
— Jeg må åpne dere. — Hva?
Han klarer seg.
Men blir han ikke operert nå, kan det få store kosmetiske følger.
Da kan han kanskje aldri snakke ordentlig igjen.
Han må til en ordentlig lege.
La være. La ham huske det.
Fyren med skiftenøkkelen har bodd i gata i åtte år.
Han er søppelmann.
Søppelmann.
De dro visst fort. Folkene mine er på utkikk etter bilen.
De dukker nok opp.
Drep jenta og den gamle dama først, så han ser det.
Gjør det blodig.
Det er ikke din skyld.
Faen.
Snu dere og se rett frem.
Faen.
Han melder det ikke.
Faen.
— Hva gjør du? — Han jobber for dem.
Vi må ha en ny bil.
Sjef. Vi tok ham nesten.
Nå vet vi at han er oppe i nord. Vi holder utkikk alle steder.
Jeg har sendt Hectors folk. De ringer når det er gjort.
— Jeg må på toalettet. — Du må vente.
Nei, jeg må på do.
Jeg blir med henne.
Jeg står ute foran om tre minutter.
— Se deg for. — Unnskyld.
Faen.
Så du det? Ta den, din drittsekk.
Faen ...
Dianda. Døra.
Beklager.
Engel?
Nei, skatt ... Skatt.
Hvorfor?
Nei, nei, nei, skatt.
Våkn opp, skatt.
Herregud.
Unnskyld.
Det er ikke din skyld.
Herregud. Nei.
Herregud.
Herregud. Hvorfor?
Gud i himmelen.
Vi kan aldri dra hjem.
Dette er din skyld.
Jeg gjør det godt igjen.
Kommer du tilbake?
Ja.
Takk.
GENESE STREET SØR
— Du kan gå til purken. — De er på hans side.
Så kjør. Start forfra. Alle tre.
De finner oss. De finner dem.
— De er til jenta. — Du kan gi dem til henne selv.
— De gir seg ikke. — Hvordan vet du det?
For det ville ikke jeg gjort.
Du sa jeg skulle finne fred med det, på en måte.
Det har jeg.
Der har vi ham. Enmanns—Amazon.
Hva har du i veska til meg?
— Jeg skal kjøpe i dag. — Okay.
Hva trenger du?
— Til å beskytte hjemmet? — Til jakt.
— Jaktsesongen er slutt. — Ikke ennå.
— Jeg må ha den med nå. — Vil du ha den med nå?
— Du må ikke vente på hagler. — Få se den med pistolgrepet.
Den er lagt av, men jeg har noe til deg.
Den kom inn i dag.
Uten nummer, og den er billig.
Den kan drepe en bjørn.
— Hvor mye for signalpistolen? — Den spanderer jeg.
Kamerat.
Du sliter hull i teppet.
— Ja? — De er vekk.
Vet du hvem det er? Fyren til Carlo fra Chicago.
— Hva snakker du om? — Han som forsvant.
Du har sendt meg ut for å drepe Mannen med ljåen.
Hva?
Søppelmannen ... har ikke alltid vært søppelmann.
Ja?
Hvem er dette?
Hvordan fikk du tak i dette nummeret?
På samme måte som jeg fikk tak i adressen din.
Bang.
Kom her.
Gutten sin.
Gud har en plan.
Innkjørselen er sperret med biler. Alt er dekket inne og ute.
Ikke en dritt slipper gjennom.
— Sjef? — Ja, Vic?
Det er ikke min sak, men hvem ringer før han slår til?
En død mann.
Hei, Clean. Noen karer var innom og spurte etter deg.
— Jeg vet det. — Noen stygge jævler.
— Er du tilbake? — Ja.
Jeg visste ikke egentlig hva far gjorde.
Men jeg visste at han var hard.
Da jeg var liten så jeg ham dø.
Han så på meg. Han var mer overrasket enn noe annet.
Han sa ikke farvel.
Jeg vil alltid huske det blikket.
Som om han prøvde å lære meg en lekse.
Han pleide å si:
"Jeg er allergisk mot døden. I hvert fall min egen."
Det er vi alle.
Skål for farskap.
Tilgi meg.
Drep ham!
Stans.
Lad igjen.
Han er her inne, for helvete!
Faen!
Ned!
— Ut! — Drep det svinet!
Bang.
Bli liggende.
Han er der.
Helt nede i enden.
Du knuste ansiktet til gutten min.
Og så kjørte du en jævla søppelbil inn i huset mitt, for faen!
Sånn ja, gutten min.
Tiden sletter.
Den tar bort svien, så du får friskne til.
Du glemmer noe av det du har best av å glemme.
Men noen ting og noen mennesker vil du alltid huske.
Jeg tror på engler.
Ikke de med vinger og glorier, men de som ikke likner dem.
Hei, Dianda.
De er oppe i himmelen.
Noen ganger er det vanskelig å si hvem som ble reddet.
Og hvem som reddet dem.
— Hallo? — Det er Clean.
Hils dem at han er ferdig. Og faren hans er ferdig.
Greit, jeg gir beskjeden videre.
TIL VÅRE FEDRE
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service