Sluta! Sluta! Han kommer! Han kommer!
Sluta, du gör det värre. - Bälta henne inte. Sluta.
Medicinen gör henne till en zombie. Självklart vill hon sluta med den.
Använd din checklista nu. Är det här möjligt?
Ja. Kan det existera här?
Reagerar någon annan?
Det har gått år. Är det här det bästa ni kan göra? Ni är läkare!
-Det hjälper inte att bli arg. -Det är inte ert fel.
-Hon sa att hon mår bättre. -Så är det ofta med schizofreni.
Patienter tar medicin och mår bättre. De tror att de kan skrivas ut.
-Det går inte att bota. -Hon är snart vuxen.
Ska jag låsa in henne i resten av hennes liv? Finns det ett annat sätt?
-Hon kan vara på en institution. -Absolut inte.
Hennes psykiater kan ge henne en medicin med färre biverkningar.
Hej, raring.
Händer det här?
John. Hon är vaken.
Hej, raring.
-Klarar du dig? -Ja, det är okej.
Underhållspersonalen, var snäll och rapportera...
Vill du ha något?
Rain?
Rain? Sa du inte att du ville ha något, så att du kunde rita?
Vänta. Kan jag får en penna?
-Vi kan inte... -Bara en mjuk penna.
Jag ordnar några kritor till dig.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Säg det första du kommer att tänka på.
Ingenting?
För mycket.
Vi kan väl börja med vad du minns.
Kommer du ihåg något som utlöste det?
Jag minns att jag gick upp på ovanvåningen-
-och sen att jag satt på bussen.
Men du lämnade aldrig huset.
Jag var i skogen. En man jagade mig.
Det blir värre varje gång du ska sluta med medicinen.
Du förstår inte.
Jag förstår att medicinen gör mig stabilare-
-men jag blir en zombie, och jag kan inte måla om jag inte känner något.
-Vi kan prova att experimentera... -Jag är ingen labbråtta.
Du måste ta din medicin.
Ett felsteg till, så spärrar delstaten in dig på en institution.
Det är orättvist.
Folk ser och hör Gud, men ingen tycker att de är galna.
-Det är inte samma sak. -Varför inte?
-Är allt som det ska? -Ja, allt är bra.
-Mångsysslare? -Ja, men inte expert på något.
-Vad är det för fel, mamma? -Det har varit en jobbig vecka.
-Jag är ledsen. -Nej, det är bara...
Din pappa och jag hanterar saker på olika sätt.
Jag ser fram emot att se dig i skolan igen, Rain.
KRYA PÅ DIG!
-Mormor och morfar? -Vilka annars?
Det funkade inte.
Jag låter dig berätta det för dem.
De skickade lycka till-ballonger när jag skulle öppna min restaurang.
Se hur det slutade. Utsålt.
Rain?
Älskling. Det ordnar sig.
Sluta!
Du... Oroa dig inte för allt det här. Jag ordnar det.
Det är ingen fara. Ingen fara.
Du kan väl bo i gästrummet tills vi har fått ordning på allt här?
Det här är mitt fel.
Du har inte tappat det. - Är jordgubbe och granatäpple okej?
-Jordnötssmör och sylt blir bra. -Det är bara lite godare.
-Det är säkert bra. -Jag har använt min magi.
-Du... Jag vet att du... -Det här har jag saknat.
-Att du är på väg ut, men... -Pappa! Pappa!
När du går till skolan...
Pappa, jag älskar dig och jag förstår att du är orolig, men jag klarar mig.
Jag tar ju inte droger.
-Bästa gelén någonsin. -Det är sylt, gjord på fruktkött.
-Ha en bra dag, älskling. -Jag älskar er. Hej då.
Okej...
Vi har mycket arbete framför oss om ni ska få godkänt på slutproven.
Välkommen tillbaka, Rain. Vill du komma in? Kom.
Jag måste få se fler citat i era uppsatser.
Ni kan inte bara skriva: "Heathcliff är en psykopat."
Jag menar...
Ni kan inte bara skriva "Heathcliff är ett sadistiskt rövhål"-
-"eftersom han längtade efter sin barndomskärlek"-
-"och satte dit mannen hon gifte sig med."
Ni måste kunna backa upp era påståenden.
Nu ger vi oss på det textuella. Okej? Uppfattat?
Ser jag nickande huvuden? Ja. Bra! Då sätter vi i gång.
Kyckling och guacamole. Förlåt, jag har en strikt diet. Medicinsk.
Jag försökte ringa dig häromdagen.
Jag gillar ditt halsband. Det är coolt.
Det är ett choker-halsband.
-Får jag sitta här? -Ingen plats, tyvärr.
Inte för alla de personligheterna.
Var försiktig. Hon kanske blir som Carrie.
-Ni skulle inte tro allt jag sett. -Hon försökte ta livet av sig.
Hon vill bara ha uppmärksamhet.
Hej. Jag heter Caleb.
Vill du välja ett kort? Vilket som helst.
Jag vet att det är klyschigt. Gör det ändå.
Kom igen, Rain.
Ta bara...
Det är Tarot, så det är lite svårare. Kommer du ihåg det?
-Ja. -Lägg tillbaka det i kortleken.
-Du måste verkligen sluta prata. -Jag tycker inte om trolleri.
Då har du tur. Det här är inte trolleri, det är skicklighet.
Knacka på kortleken. Bara lite grann.
Det är under den här delen jag distraherar dig-
-så att du blir imponerad när jag vänder upp ditt kort.
-Är det inte ditt? -Nej.
Jag skämtar. Jag gav dig det för att balansera ditt som är under flaskan.
-Var kommer du ifrån? -Vad är det här? 20 frågor?
Fem, än så länge.
Jag har varit sjuk. Du är ny, var kommer du ifrån?
Texas, Louisiana, Arizona, Arkansas, New Mexico.
Det måste vara jobbigt att lämna sina kompisar.
Jag måste gå och göra lite uppgifter för att komma i kapp.
Om du skulle vilja hänga och ta en kaffe, skulle det vara...
Jag kan inte dricka kaffe, då blir jag...
Inte jag heller. Om du vill hänga och ta en icke-kaffe vore det kul.
Rain?
Rain? Jag sa bara hej.
Det verkar vara din tur.
Jag ska hämta medicin till Rain Burroughs. B-U-R-R-O-U-G-H-S.
Jag skulle gärna vilja, men just nu passar det inte att starta något.
Jag har velat börja med det igen, men jag har haft mycket på jobbet.
Jag ska nog hålla mig här hemma. Men tack i alla fall.
Tack för att ni tänkte på mig.
Pappa? Vem var det?
Hej. Det var ingenting. Det var Phil.
Han ville ha hjälp med catering på några evenemang den här månaden.
-Ska du inte göra det? -Nej, jag har inte tid.
Jo. Du har inte lagat mat på evigheter.
-Jag lagar alltid mat åt er. -Mamma och jag räknas inte.
-Är du säker? Verkligen? -Ja.
-Jag behöver inte göra det. -Jag klarar mig.
Rain?
Älskling. Din pappa tar bort dörren om du inte slutar låsa.
Jag vet. Gammal vana. Förlåt.
-Hörde du något? -Nej.
Hur var första dagen i skolan?
Jättebra. Alla tycker att jag är ett freak.
Tvivlar jag på. Är det inte coolt att vara annorlunda nu?
Inte inlagd på sjukhus för psykos. Det är årets händelse för dem.
-Alla vet, till och med mina lärare. -Det går snart över.
Någon får en ful frisyr eller så hånglar Alexa med någons pojkvän.
Hon vill inte prata med mig längre.
Hon har nya vänner som vill höra om den galna tjejen.
-Kalla inte dig själv det. -Som om jag är en social valuta.
Jag bryr mig inte. Då får jag mer tid att måla.
Jag tror att det är det jag vill plugga.
-I college? -Ja.
-Tror du inte att jag kommer in? -Jag visste inte att du ville det.
Jag tror...
Jag tror att det blir underbart för dig.
-Hur lång tid kommer det här att ta? -"Stackars mig."
"Jag har en begåvad dotter som lägger timtal på att föreviga mig."
-Jag känner faktiskt hur jag åldras. -Ja, du har rätt.
Många rynkor. Vem vet hur lång tid det tar?
-Ta med dig en tröja. -Det är över 30 grader ute.
-Det känns bra. -Om det vore en bastu.
Är ni redo? Kör!
-Jag går med er. -Nej tack. Jag vill inte bli galen.
-Hej! Vad gör du? -Vad gör du?
-Skolkar, antar jag. -Sluta.
-Varför? Det är bara gympa. -Sluta följa efter mig.
-Är allt som det ska? -Nej.
Min bästa vän vill inte prata med mig. Jag vet inte varför.
-Det måste väl finnas ett skäl? -Jag vill inte prata om det.
Vill du bort härifrån? Jag kan köra dig hem eller vart som helst.
-Vart som helst? -Ja.
Okej.
-Bilen är som ur "Familjen Flinta". -Ja, jag renoverar fortfarande den.
-Hur länge har du hållit på? -Ett tag.
Jag renoverade förgasaren, skaffade nya bromsbelägg och ny rotor.
Jag bytte startmotor och kuggstång. Det har tagit ett halvår.
Pengarna tog slut innan jag hann till karossen. Den funkar i alla fall.
-Vill du jobba med det? Mekaniker? -Nej.
Bilmekanik och kvantmekanik är inte besläktade.
De är mer som homonymer. Är det logiskt?
-Det är coolt. -Fan också. Okej...
Vi... Vi måste stanna här.
-Varför? -Mina vindrutetorkare funkar inte.
Vi blir kvar här en stund.
Måste du göra det där nu? Magin?
Det är ju inte magi, det är skicklighet.
Det är en gåta. Det handlar om fingerfärdighet och slughet.
-Ta dig ut medan du kan. -Det var vädret.
-Mår du bra? -Ja.
Du skruvar på dig, du rodnar och du kan knappt andas. Vad är du rädd för?
Inget, du bara pratar snabbt.
Jag har den effekten på folk. Jag gillar inte att prata om vädret.
Det vore ju faktiskt ironiskt. Om det var vädret.
-Rain är rädd för regn. -Nu! Fly, Rain!
Jag vill bara åka hem.
-Här? -Ja.
-Det är okej. -Du behövde inte öppna dörren.
Jo. Passagerardörren går inte att öppna inifrån.
-Förlåt att jag slösade bort din dag. -Det gjorde du inte.
Du behöver inte skydda mina känslor.
Det var faktiskt en av de bästa dagarna jag har haft på länge.
Vi gjorde ju inget.
Ja...
-Ha en trevlig kväll. -Detsamma.
"Det är något jag måste berätta för dig. Bli inte rädd."
"Jag är typ sjuk. Inte cancer, mer som..."
"I mitt huvud."
Rain...
Det kan bli sent, men mina killar ska städa upp.
Jag kommer hem så fort jag kan. Jag har min telefon. Har du din?
-Ja, jag har min telefon. -Okej.
Jag bad dig precis att inte låsa dörren. Jag säger det inte igen.
-Var var du? -På biblioteket. Jag pluggade.
-Vad heter han? -Vem?
-Din pappa och jag var pluggkompisar. -Äckligt.
-Han heter Caleb. -Det är ett fint namn.
Jag måste ringa dina morföräldrar. Hjälp din pappa att lasta.
Hjälp!
Det är inte på riktigt. Det är inte på riktigt.
-Du... -Hörde ni det?
Det var en liten flicka i huset bredvid.
-Var? -Hon skrek på hjälp. Hörde ni?
-Nej. Jag hörde ingenting. -Var såg du henne?
I det där fönstret.
-Det är ingen här ute. -Hon var där.
Hon stod där och så tog hon tag i henne. Jag såg inte vem det var.
Använd din checklista, Rain.
Är det möjligt? Nej. Hon har inte ens barn.
Jag vet, men det är det som är poängen, pappa.
-Det här är löjligt. -Älskling.
Du kan väl försöka gå och lägga dig?
I morgon kan vi gå dit och kolla till det, okej?
-På eller av? -På är bra.
-Mamma. Kan du stanna hos mig? -Självklart, älskling.
-Börjar du ångra dig? -Nej.
-Är du säker? -Pappa...
-Oj! God morgon. -God morgon.
Jag väntade mig inga gäster.
-Får vi prata med dig ett ögonblick? -Javisst. Kom in.
Ledsen över röran. Jag renoverar fortfarande.
-Du skulle se mitt hus. -Jag har sett din trädgård.
-Hur kan jag hjälpa er? -Det kanske låter lite märkligt...
...men Rain har hört ljud-
-och vi ville titta förbi och se så att allt är som det ska.
-Vad är det för ljud? -En liten flicka.
En liten flicka?
Det bor barn på andra sidan gatan. Det var nog dem du hörde.
Hon ljuger. - Det finns en liten flicka på er vind. Jag såg henne.
På min vind? Jag har en vind, men det är ingen där, så vitt jag vet.
-Ni får gärna följa med upp. -Nej, det behövs inte.
Det vill jag.
-Det här ser inte så bra ut för mig. -Vilken samling.
Jag har inte varit här uppe sen Graham dog.
Hon gjorde varje docka för hand.
Deras kläder var mycket finare än något hon sydde till oss.
Det väcker verkligen minnen.
Jösses! Bry dig inte om det.
Jösses.
Vi ska inte störa dig mer nu. - Är du nöjd, Rain?
Tack för att du gick henne till mötes.
-Tror du att det här är ett skämt? -Nej.
Hon ljuger! En av almanackorna är från 2018.
-Och? -Hon sa att hon inte hade varit där.
Vem bryr sig om hon har varit på vinden? Jag vet att hon är lustig.
Men hon låter mer logisk än du. Har du lyssnat på dig själv?
Snälla, Rain, sluta. Sluta, en sekund!
Allt är som det ska där inne. När ska du fatta det?
Tänk om det var jag där uppe.
Herregud.
Det är ingen där uppe. Det är ingen där uppe.
Det är din hjärna.
Din hjärna lurar dig.
Snälla, håll dig borta från det huset.
Om hon anmäler dig igen, sätter delstaten dig på ett sjukhus.
Kan du lova mig?
Okej.
Kom hit.
Försvunna flickor Florida.
-Hur har du mått där hemma? -När man inte experimenterar med mig?
Jag kan inte sova, trots att jag tar min medicin, som jag inte behöver.
-Vi har gått igenom det här, Rain. -Den hjälper inte.
Jag vill bara känna mig som mig själv.
Om du välja att sluta med medicinen-
-hamnar du nog på en institution där du tvingas ta den.
Jag är så trött på det. Jag vet att det händer saker, och ingen tror mig.
Då frågar jag mig om det är i mitt huvud, fast det är på riktigt.
Är det något särskilt som du är osäker på?
-Tycker du att jag är dum? -Tror du att jag tycker det?
-Jag vet att de berättar saker. -Vilka är "de"?
-De berättade väl om flickan? -Vilken flicka?
Min granne har en liten flicka på sin vind.
Det är inte en vanlig hallucination. Det är en allvarlig anklagelse.
Den kommer att ge lika allvarliga konsekvenser för en av er.
-Jag hörde henne skrika. -Har du gått igenom dina frågor?
-Reagerade någon annan? -Nej, hon är gömd.
-Varför då? -Jag vet inte.
Hon kidnappade henne, kedjade fast henne och nu skriker hon efter hjälp.
Tror du att du projicerar dina egna rädslor för att vara fängslad?
Du avvisar din egen rädsla för att vara fängslad.
Hjälp mig! Hjälp mig! Ta mig härifrån! Hjälp mig!
-Ja. -Vad sa du?
Ja, jag antar att det kan vara möjligt.
-Aj! -Gick det bra?
Ja, det är bara ett snitt. Jag lagar middag för att muntra upp mamma.
-Så snällt. Vad är det där? -Det är Ranch.
Kärnmjölksaioli? Och jag ser rostat surdegsbröd-
-men örtfylld tomatpuré och en blandning av hantverksostar.
Hon kommer, distrahera henne! - Inget händer, mamma. Snälla, kom inte in!
-Singulariteten är snart här. -Va?
Vi kommer att smälta samman med artificiell intelligens. Inte jag.
Jag klarar mig. Jag har inga sociala medier, ingen mobil.
-Har du ingen mobil? -Då hade jag bett om ditt nummer.
Glöm inte rösta på mig.
-Det ska vi göra. -Tack.
-Trevlig kille. -Var lär du dig allt det där?
På nätet kan man ta reda på allt om man vet vad man letar efter.
Det är ganska hycklande av mig att säga.
-Stick härifrån! -Dum!
-Vad känner du för? -Vi äter där ute.
Rain?
Rain? Vad sysslar du med?
-De ska föra bort mig. -Vem?
Polisen. Min granne har ringt polisen.
De patrullerar nog bara.
-Tror du inte på mig? -Jag antar det...
...men varför skulle hon ringa polisen?
Min granne har kidnappat en flicka och har henne på vinden.
-Har du berättat det för polisen? -Nej. De är på hennes sida.
-Det här är galet. -Jag vet.
Din granne har kidnappat en flicka och har henne på vinden.
Och hon ringde polisen? Vet du hur det låter?
Har du inte sett på nyheterna? Dahmer hade också grannar.
-Folk är sinnessjuka. -Okej...
-Du måste lita på mig. -Det gör jag. Om det här är sant...
Det är sant. Jag behöver bara bevis.
Okej. Jag kanske kan hjälpa dig. Möt mig här efter skolan.
Då kan vi lösa det.
Hej! Hoppa in!
Din sökning gav ungefär 108 500 000 resultat.
Hej, Rain, det är dr Pangloss. Jag ville kolla om du kommer i dag.
-Hej. Vart är du på väg? -Jag trodde att du hade åkt.
Jag var tvungen att tanka. Förlåt. Hoppa in.
Vad är det jag...
-Förlåt, jag krossade den. -Jag gjorde en sak till dig.
-Vad är det? -Öppna den.
-Är det trolleri? -Nej, du gillar inte trolleri.
Det är en neuron.
-Verkligen? -Ja. Det är lite nördigt, men...
Jag gillar väl din hjärna, helt enkelt.
Jag älskar det. Tack.
-Det där är hennes hus. -Fint.
Hon ärvde det. Hur ska vi göra det här?
Vi väntar väl och lär oss hennes schema.
Hon jobbar måndag till fredag dagtid och har en klass kl. 19-23.
Trodde du att jag skulle vänta på att någon annan skulle fixa det här?
-Jag gör inte inbrott. -Jag måste få veta.
-Kan vi inte vänta till onsdag? -Det är långt till onsdag.
-Det här är nytt. Det var öppet. -Då går vi!
Vi måste hitta en skruvmejsel eller något.
-Kolla. -Och?
Hon kanske har ett barn.
Jag hittade en!
Vad fan? Det hade varit bra att veta att hon jobbade på vår skola.
Det är inte okej.
Det här är riktigt illa.
Är det här möjligt?
Väggar blöder inte. Väggar blöder inte. Väggar blöder inte.
-Mamma! -Förlåt, jag bara...
-Du skrämde mig. -Det var inte meningen.
-Jag ville bara se vad du ser. -Var försiktig med vad du önskar dig.
-När får jag träffa den här Caleb? -Troligen aldrig.
-Varför inte? -Det var ingen lögn.
-Det sa jag inte. -Jag vet vad du tänkte.
Vad då?
Vill du veta om han finns på riktigt?
Ärligt talat vet jag inte om han finns på riktigt eller inte.
Jag bryr mig inte. Jag gillar honom även om han är en illusion.
-Det är hälsosamt för dig. -Hur vet du det, mamma?
Du vet inte hur det är att inte ha någon att prata med.
Jag har äntligen någon att prata med. Han skadar ingen. Vad är problemet?
Men det kan vara en utlösare.
-Och du har alltid mig att prata med. -Det är inte samma sak.
Varför inte? För att jag finns på riktigt?
Förlåt, jag skulle inte ha sagt det.
Jag vill bli bättre. Jag vill verkligen det.
Ibland är jag bara rädd att förlora allt.
Jag vet, älskling. Jag vet.
Hej!
-Vi skolkar och åker hem till henne. -Du skämtar väl?
-Jag gör inte inbrott hos min lärare. -Det har du nästan redan gjort.
Jag gör inte om det. Kan vi inte bara umgås och göra något normalt?
Vi åker till skolan. Jag har en idé, och det är inget olagligt.
Jag har letat på nätet i två veckor. Du hittar inte henne.
Du underskattar min skicklighet. Hur gammal tror du att hon är?
-Tre eller fyra år. -Det finns så många.
Världen är full av monster.
-Vi får bara... Vi börjar i Florida. -Okej.
Sen jobbar vi oss ut därifrån.
-Scrolla ner. -Man kan inte ens söka efter kön.
-Prova Georgia. -Känner du igen någon av de här?
-Gå till den där. -Den här?
Nej, det är inte hon.
-Några av de här, då? -Nej.
Det påminner om henne. Gå tillbaka. Prova South Carolina.
Fortsätt. Scrolla, scrolla. Nej. Nej. Gå tillbaka. Prova Alabama.
Hon hade väldigt krulligt hår.
Prova North Carolina.
Vänta. Gå upp igen.
Herregud. Det är hon. Det är den lilla flickan.
-Är du säker? -Ja.
"Malia Robinson. Försvunnen från Pender County sen februari."
-"Troligen bortförd från sitt hem." -Herregud!
-Vi måste ringa hennes föräldrar. -Och säga vad då?
-Och säga att vi har hittat henne. -Är det en bra idé?
Det här är för mycket. Jag måste dricka lite vatten.
Hitta hennes kontaktinformation. Jag är strax tillbaka.
Varför tar du ut det på mig? Det var inte jag som lämnade!
Hallå? Hallå?
Helvete!
Är allt som det ska?
Mina föräldrar pratar inte ens med varandra.
Jag kan inte betala för college. Det är inte rättvist.
Jag vill inte fastna här. Det är inte mitt fel.
-Det känns som om jag inte kan andas. -Jag kan hjälpa dig.
Sluta! Bort med dig!
Jag tror att hon har en panikattack.
Bara för att du är schizofren betyder inte det att vi andra är sabbade.
-Hej. -Hej.
Jag bryr mig inte, jag önskar bara att du hade berättat vad det var.
Jag har fått så många diagnoser att jag inte vet vad jag ska tro längre.
Om du inte vill vara vän med mig efter det här förstår jag det.
Vill du äta något?
Jag vill inte vara okänslig, men hur är det?
-Vad menar du? -Ser du saker? Hör du saker?
Jag vet inte. Jag vill få reda på allt.
-Okej. Det är mycket. -Förlåt, jag är oförskämd.
Ingen fara.
För det första: Jag har inte flera personligheter.
-Många tror det, men så är det inte. -Så du är bara Rain.
Inte riktigt. Det finns röster som säger det värsta man kan tänka sig.
Eller som jag kan tänka mig.
Det är läskigt att inte kunna lita på vad jag ser eller hör-
-men många har inte visuella, utan bara hörselhallucinationer-
-men jag har båda två, så...
-Förlåt. Jag vet att det är märkligt. -Nej, det är det som är du.
Jag menar, du är annorlunda, jag är annorlunda.
Varför ska vi be om ursäkt för det?
Ingen annan ber om ursäkt för att de har diabetes eller tuberkulos.
Men... Det är okej om hon inte finns på riktigt.
-Ses vi senare? -Ja. Hej då.
-Du kommer hem sent. -Klockan är bara sju.
Har du gjort något i dag?
Om jag kan ta mig ut och vara social, kan du också göra det, mamma.
Jag är stolt över dig.
Raring. Jag har en överraskning till dig.
-Vad tycker du? -Det är fint.
-Minns du den dagen? -Ja. Du och mamma ser lyckliga ut.
-Jag ska nog sova i det andra rummet. -Okej.
Mamma! Mamma!
Gör något!
Mamma?
Vad gör du här inne? Vad står på?
Är det något jag har gjort?
-Förlåt för att jag förstörde allt. -Nej, älskling.
Det är inte du. Det är inte du.
Jag försöker bättra mig, jag lovar.
Förlåt.
Det är som att ta godis från ett barn, miss McConnell.
Reagerar någon annan?
Han finns inte på riktigt.
Du!
-Rain! -Han finns inte på riktigt.
Hur tänkte du?
Han är dum.
Glöm inte lämna in era uppsatser om ni inte redan har gjort det.
Rain!
-Vad gör du här? -Du har ignorerat mig. Ja, och...
-Du erkänner alltså det? -Du finns ju inte på riktigt.
-Jag finns på riktigt. -Du är ett prisma.
Nummer ett: Är det möjligt? Nej. Ingen som du finns på riktigt.
-Varför finns jag inte på riktigt? -Du är för perfekt.
-Det har jag aldrig hört förut. -Du är perfekt imperfekt.
Jag vill inte fortsätta prata om det här med dig.
Synd, för jag ska stanna. Det är svårt nog att hitta vänner här.
Du måste gå, verklig eller inte.
Du är annorlunda, men jag bryr mig inte om det. Eller jag bryr mig...
Jag tycker om dig.
-Vad var det där? -Hörde du henne?
-Jag hörde något. -Det var Malia.
-Det kan ha varit en katt. -Nej.
-Då borde vi ringa polisen. -Det går inte.
-Om jag har fel spärrar de in mig. -Vad vill du att vi gör, då?
Kusten är klar. Vi går in här.
Jag tror att vi kan ta oss in genom garaget.
-Vad är det som pågår? -Nu räcker det, John.
-Vad är det? -Hon har problem...
...men nu vandaliserar hon mitt hem och kommer med anklagelser.
Jag har kämpat för min pension. Den får inte äventyras.
Vad vill du att jag ska göra? Jag vet inte.
Du måste ta henne till sjukhuset.
Ska jag låsa in mitt barn? Sopa henne under mattan?
Jag vet att du har det jobbigt, men jag kommer att anmäla henne.
-Vänta lite nu, Dani. -Jag har fått nog.
-Ursäkta mig. - Dani... -Jag har fått nog! Jag kan inte...
Snälla, bara...
-Jag sa att du inte skulle gå dit. -Hon har ett dockskåp i garaget.
Hon har hundratals dockor på vinden. Hon är märklig, vem bryr sig?
-Hon ska hålla henne fången där. -Lyssnar du på dig själv?
Hon vill att du ska tro att jag är galen.
-Du bröt dig in i någons hus. -Nej, Caleb slog sönder fönstret.
Det här igen. Nej, hon såg bara dig.
-Han hörde henne skrika. -Caleb finns inte. Lägg av nu!
Sluta med vad då? Jag är sjuk, men jag är inte min sjukdom!
Jo, det är du. Det är vi alla.
-Du ska åka till Westbrook. -Våga inte säga det!
Jag har fått nog. Ni har tappat kontrollen, båda två.
-Har du tagit din medicin? -Ja.
Har du tagit den?
-Du tror mig ändå inte. -Kom nu.
Sluta! Släpp! Släpp mig!
-Ta din medicin. -Jag har redan tagit den i dag.
-Ta en dos till. -Nej! Sluta, pappa!
-Ta den! -Sluta!
Vill du att jag tar allihop, så att du slipper mig?
Förlåt.
Säg inte så.
Säg aldrig så igen.
Jag vet inte vad mer jag ska göra. Förlåt.
Att säga förlåt gör inte att det är okej.
-Vad ska vi göra? -Trevligt att du dyker upp nu.
-Vi sprang ju båda två. -Hon ska få mig ivägskickad.
-Vart? -Jag har en lektion nu.
Nej! Vad händer med Malia om du inte är kvar?
Menar du katten hos grannen?
Jag ville bara kolla hur du mår.
Jag håller på att bli galen här. Kan du komma över?
Vad har du för plan?
Vi klättrar uppför stegen och slår sönder fönstret.
Då ringer hon bara polisen och får oss gripna.
Vi måste göra något innan hon dödar henne.
-Varför skulle hon döda henne? -Det kommer att vara mitt fel.
Det blir jag som inte gjorde något för att rädda henne. Jag kan inte...
Vi måste ha en sammanhängande plan. Det hjälper inte att få panik.
Låt mig hämta lite vatten till dig.
Fel skåp.
-Tar du allihop? -Inte riktigt.
Jag testar olika för att hitta rätt. Jag kan inte sova när jag tar dem.
Studier har visat på kopplingar mellan sömnlöshet och intellekt.
Det beror säkert bara på att jag är ett geni.
-Hur kan du hålla på med korten nu? -Det hjälper mig när jag är nervös.
Här. Prova igen. Välj ett.
Nej.
Du får välja ett.
-Vad ska du göra med dem? -Bara välj ett.
-Rain? -Ja, mamma? Hej.
Förlåt. Vem är det här?
Det här är Caleb. - Caleb, det här är min mamma.
-Du kan väl se honom? -Självklart kan jag se honom.
Jag var så nervös. Strunt i det.
-Låt inte mig störa er dejt. -Det är ingen dejt. Vi är vänner.
-Vi kan åka onsdagen efter... -Jag ska nog faktiskt gå.
-Men vi ses i morgon, okej? -Okej.
Förstörde jag dejten?
DÖDEN
Gjorde jag något?
Okej. Kom igen, ni är sena. Kom in och sätt er.
Nu sätter vi i gång.
-Jag sa ju det. -Jag sa ju det.
-Rain? -Han finns inte på riktigt.
-Jag sa ju det. -Han finns inte på riktigt.
-Förlorare! -Rain?
Ta livet av dig!
Rain. Rain, Rain, hur mår du?
Kan vi talas vid?
Du borde ta livet av dig.
Rain. Jag tror att du behöver gå till skolsköterskan.
Du är galen! Du är galen!
Hej, du har kommit till familjen Burroughs.
Jag måste prata med dr Pangloss.
-Hon är på sjukhuset. Jag kan hälsa. -Nej, jag måste träffa henne nu.
Hon är inte här.
Dr Pangloss! Dr Pangloss! Dr Pangloss!
Rain!
Rädda mig!
Du är galen!
-Du är galen! -Skärp dig!
Hon finns inte på riktigt.
Hon kommer att dö och du blir inlåst. De har det bättre utan dig.
-Sluta! -Sluta! Sluta!
Rain, älskling?
Rain. Älskling.
En man med gula ögon ville ta mig som sitt pris.
Han gråter, han gråter... Ljudet är så...
Nej, nej. Älskling. Lägg ner den. Lägg ner den.
Okej.
Ingen fara. Ingen fara. Du är trygg. Du är trygg.
Älskling, du är trygg.
-Låt mig stå upp. -Nej, Rain! Rain!
I kväll.
-Nej, jag låter dig inte... -Vad då?
Jag hade sluppit det här om du inte hade gjort mig sjuk! Jag hatar dig!
Snälla, Rain. Om du går bort dit, tar de dig från oss.
Jag bryr mig inte. Jag kommer inte sitta här och vänta!
-Rain! -Mamma gör en stor grej av det här.
Vi måste prata.
-Flytta dig från fönstret. -Jag ska inte hoppa, pappa.
-Du förstör allt! -Det är ingen där.
-Jo, hon är precis där. -Din mamma.
Hon är inte här.
Hon dog för tre år sen, älskling.
-Nej, det är inte sant. -Det är sant. Jag är ledsen.
-Varför gör du så här mot mig? -Jag gör ingenting.
Vid middagen, då? Hon var där. Reagerade någon annan? Ja, du!
Jag försökte...
Du...
-Jag försökte bara... -Hela den här tiden?
Jag visste inte vad jag skulle göra när du började se henne igen.
-Ingenting, mamma. Kom inte in! -Kusten är klar.
Jag försökte påminna dig om att hon var borta, men det var svårt-
-att se dig återuppleva den förlusten, om och om och om igen.
Ja, mamma?
Men efter ett tag-
-var din verklighet med henne så mycket lyckligare...
...än min utan henne.
Och jag var så rädd...
Jag var så livrädd-
-att du skulle vilja försvinna för att vara med henne.
Hur vet jag att du inte ljuger för mig?
-Rain! -Du kanske manipulerar mig.
-Varför skulle jag göra det? -Varför ljög du för mig i början?
Sluta jävlas med mitt huvud! Vad gör du?
-Ringer larmcentralen. -Nej! Sluta!
Rain! Rain! Kom tillbaka!
Rain!
Malia är redan död.
Det här är ditt fel. Hon ljuger. Gör något.
Mamma!
Malia?
Hjälp.
Malia?
Det är ingen fara. Jag ska hjälpa dig.
Rädda mig! Rädda mig!
Sluta! Nej, du finns inte på riktigt. Jag måste rädda Malia.
Det finns ingen Malia. Det har alltid varit jag.
-Du borde ta livet av sig. -Nej, nej, nej! Hon finns på riktigt.
-Du gjorde det här. -Nej, nej...
Se på mig.
Du kan inte lämna mig.
Det vill jag inte göra. Förlåt. Jag vill inte att du försvinner.
Jag behöver inte göra det.
Jag vill inte vara galen, mamma.
Malia.
Hon är påhittad, Rain.
Nej, det är hon inte, mamma. Men du är.
-Här är er beställning. -Tack.
-Behåll växeln. -Ha en fin kväll.
-Jag sa ju det. Hon är död! -Sluta!
Malia? Malia, är du här?
Malia. Jag ska få ut dig härifrån.
Hej. Hej.
Hallå? Är det någon där nere?
Hallå?
Oj! Jösses, Rain, du skrämde vettet ur mig!
Låt mig hjälpa dig.
Här.
Ta min hand. Den är precis där. Jag vill inte att något skadar dig.
Du kan inte lita på det.
Det är ingen fara.
Det finns ingen där, Rain. Det finns ingen liten flicka där.
Rädda Malia!
Malia! Malia! Kom hit!
Hon är inte verklig, Rain. Hon finns bara i ditt huvud.
Lägg ner den.
Låt mig hjälpa dig. Kom igen.
Kom igen, låt mig hjälpa dig.
-Vet din pappa att du är här? -Jag tror inte det.
Jag behöver inte berätta det för honom. Det kan stanna mellan oss.
-Varför det? -Jag vet hur institutioner påverkar.
Jag vill inte att det ska hända dig. Du har gått igenom så mycket.
Jag vet inte vad jag ska tro längre.
Du har sett att hon inte finns. Det finns ingen liten flicka.
Du kan bara gå hem, så håller vi det här mellan oss, okej?
Rain?
-Kom inte ner hit, Caleb! -Vem pratar du med, Rain?
Det finns ingen där.
Det här är ditt huvud. Det här...
Spring, Rain! Ta ut henne härifrån!
Ditt beslut. Ett fantasifoster eller äkta vara.
Är det möjligt?
Nej! Nej!
Skulle jag låta dig slippa undan? Jag hade släppt dig.
Jag ville inte att någon skulle dö. Men du kunde inte låta det vara.
Ta ut henne, Rain!
Rain. Det är bara jag.
Det är bara jag. Du är säker.
Hur mår du? Hon finns på riktigt.
Kom, kom, kom.
-Jag ska gå in igen. Caleb är... -Nej.
Jag är så ledsen. Jag är så ledsen.
-Jag måste gå in igen. Caleb är... -Nej, han är inte där.
Vem ringde larmcentralen? - Hej. Hur mår ni?
-Han finns på riktigt. -Grannarna är ute.
Vi har en annan här borta.
Jag älskar dig. Jag är så stolt över dig.
Det ordnar sig. De tar hand om dig, så att du kommer hem igen.
Hej. Vad menade du när du sa att det inte var en dejt?
-Det kändes lite som en dejt. -Jaså?
Ja. Fast jag har inte så mycket erfarenhet av såna saker.
-Som dejter? -Ja.
Vi kanske kan ha lite fler såna här. När jag har kommit ut.
-Det kanske vi kan arrangera. -Det skulle jag vilja.
För första gången känner jag att medicinerna gör skillnad.
Jag märker äntligen skillnad på vad som är verkligt och inte.
Men hör du fortfarande rösterna?
Ja, de är kvar, men inte lika... Men...
Mamma, då? Ser du fortfarande henne?
Nej.
Jag saknar henne.
-Pappa. -Ja?
-Jag flyttar in i mitt rum igen. -Jaha... Okej.
Det låter som en plan.
Jag är här, min älskling. Jag älskar dig så mycket.
Jag älskar dig också.
Översättning:: Magnus Blixtberg iyunomg.com