Nehaj!
Hej! Hej!
Mojbog! Mojbog!
DrSi predstavlja RAININ STRAH
Nehajte!
Prihaja! –Drži jo!
Prihaja! Pustite me! Ne!
Nehajte! Samo huje bo!
Ne smete je privezati! Nehajte!
Po zdravilu je kot zombi.
Seveda ga bo skušala opustiti.
Ni logično. –Tvoj seznam preverjanja, Rain.
Je to mogoče?
Ja. Lahko obstaja tu?
Ja. Se tudi drugi odzivajo?
Več let je že minilo, pa nimate nič boljšega?
Ja. –Vi ste zdravnik!
Jeza ne pomaga. –Opravičujem se, nič niste krivi.
Ampak rekla je, da ji je bolje.
Pri shizofreniji je to pogosto.
Pacienti jemljejo zdravila, bolje jim je,
potem pa mislijo, da ga ni treba več jemati.
Toda ta bolezen je neozdravljiva. –Odrasla bo.
Kaj bo potem? Jo bom do smrti zaklepal v sobo? –John.
Je še kakšen način? Kar koli?
Razen sprejema v psihiatrično ustanovo … –Ne! –Ni šans!
Njen psihiaterji lahko predpiše netipični antipsihotik.
Morda bi imel manj stranskih učinkov.
Hej, miška.
Je to resnično?
John, bedi.
Zdravo, ljubica.
Se držiš? –Ja.
Ponavljam, za vzdrževanje pokličite interno 405.
Naj ti kaj prinesem?
Rain?
Rain? –Nisi rekla, da želiš nekaj za risanje?
Čakajte.
Lahko dobim svinčnik?
Ne smemo … –Mehkega za risanje.
Voščenke ti bom prinesla.
Ne vem, kaj naj rečem.
Kar koli ti pade na pamet.
Nič?
Preveč.
Začniva s tistim, česar se spomniš.
Se spomniš česa, kar bi to sprožilo?
Ne … Spomnim se,
da sem šla gor in se znašla na avtobusu.
Ampak nisi stopila iz hiše.
V gozdu sem bila. Neki moški me je lovil.
Rain, te epizode so vse hujše vsakič,
ko skušaš opustiti zdravila. –Ne razumete.
Vem, da sem lahko po zdravilih
stabilnejša ali kar koli že. Toda …
Toda počutim se kot zombi in ne morem risati,
če ničesar ne čutim.
Lahko eksperimentirava, da najdeva … –Eksperimentirava?
Nisem laboratorijska podgana.
Ne pride v poštev, da si brez zdravil.
Še ena napaka in država te bo zaprla v psihiatrično ustanovo.
Ni pošteno.
Ljudje vidijo in slišijo boga.
Pa jih nima nihče za zmešane.
Ni enako.
Zakaj ne?
Je vse v redu?
Ja, opica, vse je v red …
Deklica za vse. –Ja, pa v ničemer mojstrica.
Mama, kaj je narobe?
Težak teden je bil.
Žal mi je. –Ne, ne, ne.
Gre za to, da s tvojim očetom drugače rešujeva zadeve.
Sporočite mi, če kaj potrebujete.
Komaj čakam, da te spet vidim v razredu, Rain.
Hitro okrevaj
Babica in dedek?
Kdo drug?
Ni uspelo.
Ti jima to povej.
In če kaj pomaga,
meni sta poslala balon z napisom "Srečno", ko sem povedal,
da želim odpreti svojo restavracijo.
In poglej, kako se je končalo.
Razprodano imaš.
Rain?
Ljubica, vse bo v red …
Samo … –Nehaj! Pusti me!
Mojbog!
Hej.
Ne skrbi za tole.
Popravil bom.
V redu je, opica. V redu je.
Bodi v sobi za goste, dokler ne popravim tega.
Prav?
Jaz sem kriva.
Brat, še sem tu.
Imaš rada jagodo in granatno jabolko?
Navadna marmelada in arašidovo maslo bosta v redu. –Saj je.
Le malo sem ga dodelal. –Očka, gotovo je v redu …
Dodelal sem ga s čarobnim dotikom.
Vem, da si … –Pogrešam tole. –… že skoraj pri vratih.
Očka. –Vedi, da če se želiš sprostiti … –Očka!
In bi šla v šolo … –Očka! Očka!
Mogoče boš malo bolj … –Rada te imam in razumem tvojo skrb.
Vendar sem v redu. Moraš mi dovoliti poskusiti.
Prav.
Saj ne jemljem mamil.
Nisem še jedla boljše marmelade. –Džem je iz sadne pulpe.
Čudovit dan ti želim, ljubica. –Rada te imam. –Jaz pa tebe.
Dobro.
Veliko moramo nadoknaditi,
da bi imeli vsaj malo možnosti opraviti maturo.
Dobrodošla nazaj, Rain.
Bi se nam pridružila? Pridi.
V eseju morate imeti več citatov.
Ne morete le napisati, da je Heathcliff psihopat.
Reči hočem …
Mislim …
Ne morete samo napisati, da je Heathcliff sadistični kreten,
ker vse življenje hrepeni po otroški ljubezni
in spletkari proti moškemu, s katerim se je poročila.
Ne, da se ne strinjam, ampak podkrepite svoje trditve.
Čim več besedila napišite.
Prav? Razumete?
Mi prikimavate? Prosim.
Dobro, začnimo.
Piščanca in gvakamole.
Kaj pa vem. Razburjena sem bila.
Hej, zadnjič sem te klicala.
Tvoja verižica mi je všeč. Kul je.
Trak je.
Smem prisesti? –Žal ni prostora.
Ne za toliko osebnosti. –Ni …
Previdno. Lahko se spremeni v Carrie.
Ja, pol tega, kar sem videla, ne bi verjele.
Menda se je skušala ubiti.
Samo obupno si želi pozornosti.
Hej.
Caleb sem. Bi izbrala karto? Katero koli?
Je to mogoče?
Vem, da je kliše.
Vseeno daj. –Lahko obstaja tu?
Daj, Rain. –Se vsi drugi odzivajo?
Samo vzemi.
Sonce –Tarot je, zato je malo težje.
Si si jo zapomnila?
Nazaj jo daj.
Nehati moram govoriti.
Ne maram čarovnij.
Srečo imaš, ker to ni čarovnija, ampak veščina.
Udari po kartah. Nežno.
Sledi interaktivni del,
ko ti preusmerim pozornost, da boš navdušena,
ko bom položil karto,
ti pa jo obrneš in vidiš, da je tvoja.
Luna
Nisi izvlekla te? Ne, ne.
Samo šalim se. Vedel sem. Ta je darilo.
Zaradi ravnotežja. Tvoja je pod steklenico.
Od kod si? Zakaj te nisem videval?
Sem na kvizu z 20 vprašanj?
Pravzaprav jih je bilo do zdaj pet.
Bolna sem bila.
Novinec si. Od kod si?
Iz Teksasa, Louisiane, Arizone, Arkansasa, Nove Mehike.
Najbrž je bilo bedno zapustiti prijatelje.
Ogromno moram nadoknaditi.
Ker sem manjkala. Iti moram. –Seveda.
Če bi se kdaj družila,
mogoče spila kavo … –Ne smem piti kave.
Po njej postanem …
Tudi jaz ne. Če bi se rada kdaj družila,
Spila ne-kavo, bi bilo zabavno.
Rain?
Samo pozdraviti sem hotela.
Na vrsti si.
Zdravo. Prišla sem po zdravila za Rain Burroughs.
B–U–R–R–O–U–G–H–S.
Čeprav bi nadvse rad, mislim …
Mislim, da zdaj ni primeren trenutek,
da bi začel s tem.
Ne, bi se pa rad vrnil.
Le da je v službi precej divje.
Tukaj moram biti.
Hvala vam. Hvala, da si se me spomnil.
Očka, kdo je bil?
Hej. Nič ni. Samo Phil.
Ta mesec ima catering za nekaj dogodkov.
Zanimalo ga je, če bi pomagal. –Ne boš?
Ne, nimam časa.
Moral bi. Celo večnost nisi kuhal.
Ves čas kuham za vaju. –Z mamo ne štejeva.
Si prepričana?
Res? –Ja.
Ni mi treba. –V redu bo.
Rain?
Ljubica, očka bo snel vrata,
če jih boš zaklepala. –Vem. Navada je. Oprosti.
Si kaj slišala?
Kakšen je bil prvi dan v šoli? –Super.
Vsi me imajo za spako.
Dvomim.
Ni danes kul biti drugačen?
Ne, če si bil v bolnišnici zaradi psihoze.
Kot da je to zanje dogodek leta. Absurd. Vsi vedo.
Celo učitelji. –Pozabili bodo.
Nekdo bo imel slabo frizuro.
Ali bo Alex kateri prevzela fanta.
In vsi bodo pozabili.
Noče se več pogovarjati z mano.
Kup novih frendic ima, ki rade poslušajo grozljivke o zmešanki.
Ne govori tako o sebi. –Kot da sem družabna valuta.
Saj mi ni mar. Več časa imam za slikanje.
Mislim, da bi rada to študirala.
Na kolidžu?
Misliš, da ne bom sprejeta.
Ne, le …
Nisem vedela, da si tega želiš.
Mislim …
Mislim, da bi bilo čudovito zate.
Kako dolgo bo trajalo?
Uboga jaz. Imam izjemno nadarjeno hčer,
ki rade volje preživi ure in ure, da bi me ovekovečila.
Dobesedno čutim, kako se staram.
Prav imaš. Veliko je gub.
Kdo ve, koliko časa bom potrebovala.
Pulover vzemi. –Zunaj je 32 stopinj. Vroče mi je.
Prijetno je. –Ja, če imaš rada savno.
Adijo.
Ste pripravljene?
Gremo!
Ob tebi bom hodila. –Ne, hvala.
Nočem se okužiti s tvojo norostjo. Počakajte me!
Hej!
Kako? –Kaj počneš?
Špricam. –Nehaj.
Zakaj? Saj je samo telovadba. In v ambulanto grem.
Nehaj me zasledovati.
Si v redu? –Ne, nisem.
Najboljša prijateljica noče več govoriti z mano. –Zakaj?
Ne vem. –Mora biti razlog.
Ko sem rekla, da ne vem, sem mislila, da nočem govoriti o tem.
Greva kam? Lahko te peljem domov ali kamor koli.
Kamor koli?
Ja.
Prav.
To čudo bova poganjala, kot da sva Kremenčkova.
Oprosti, popravljam ga.
Kako dolgo pa že?
Nekaj časa. Ni delal. Moral sem sestaviti uplinjač.
Nove rotorje in zavorne obloge ima, zaganjač sem zamenjal
in klinasti jermen.
Pol leta sem rabil.
Preden sem se lotil pločevine, mi je zmanjkalo denarja.
Ampak vsaj pelje. –Za zdaj.
Osnove kvantne mehanike
Se želiš ukvarjati s tem? –S čim? –Postati mehanik?
Ne.
Avtomehanika in kvantna mehanika nista ravno povezani.
Bolj sta hormonima. En val proti dvema.
Če ti to kaj pomeni.
Kul. –O, sranje.
Dobro, morala bova …
Ustaviti se morava. –Zakaj?
Ker …
Brisalci mi ne delajo.
Malo bova tukaj.
Moraš to početi? –Kaj?
Čarovnijo. Ravno zdaj?
Povedal sem ti, da ni čarovnija, ampak veščina.
Uganka, mojstrstvo. Deluje s slepilom uma.
Vse je iluzija. –Pojdi ven, dokler še lahko.
Sledi vremenska napoved. –Prosim, nehaj.
Si v redu?
Živčna si in rdeča lica imaš.
Hitreje dihaš. Česa se bojiš?
Ničesar. Prehitro govoriš.
Očitno tako delujem na ljudi.
Ker se ne maram pogovarjati o nepomembnih stvareh, kot je vreme.
Kar je dejansko ironično.
Če gre za dež.
Saj veš. Deževna Rain se boji dežja.
Hitro beži, Rain! Beži!
Rada bi šla domov.
Tukaj? –Ja.
V redu je. –Ne bi mi bilo treba odpreti vrat.
Moram. Ne dajo se odpreti od znotraj.
Zato sem …
Oprosti, ker sem ti zapravil dan. –Saj ga nisi.
Ni ti treba paziti na moje občutke.
Pravzaprav je bil to eden mojih najboljši dni po dolgem času.
Nič nisva počela.
Ja.
Lep večer ti želim! –Enako.
Poslušaj, nekaj ti moram povedati.
Nočem, da te zgrabi panika.
Bolna sem.
Ne, nimam raka. Bolj …
V glavi.
Hej, Rain?
Hej! Tole se zna zelo zavleči.
Moji fantje delajo, zato bodo počistili.
Čim prej se bom vrnil. Telefon bom imel pri sebi.
Dobro. –Kje je tvoj telefon? Ga imaš?
Ja, imam ga. –Dobro.
Malo prej sem ti rekla, da ne zaklepaj vrat.
Rain, ne bom ponavljala.
Kje si bila? –Jaz …
V knjižnici.
Učila sem se. In …
Kako mu je ime? –Komu?
Pozabila si, da sva se s tvojim očkom skupaj učila.
Ogabno.
Caleb mu je ime.
Lepo ime.
Dedka in babico moram poklicati. Pomagaj očku naložiti avto.
Na pomoč!
Ni resnično, ni resnično.
–Rain?
Si slišal? –Kaj?
Deklica. Pri sosedih. Majhna drobna deklica.
Kje? –Na pomoč je klicala.
Si jo slišal?
Ne, nič nisem slišal.
Kje si jo videla? –Tam, na oknu.
Rain, nikogar ni. –Prisežem, da je bila tam.
Stala je in potem jo je zgrabila.
Kdo? –Ga. McConnell? –Ne vem. Nisem videla.
Rain, seznam uporabi.
Je možno?
Ne. Nima otrok.
Ja, vem. Ampak za to gre, očka.
To je trapasto. –Ljubi. –Dobro.
Poskusi zaspati.
Jutri bova šla tja.
Preverila bova. Prav?
Ugasnem ali pustim? –Lahko pustiš.
Mama? Lahko ostaneš z mano?
Seveda, miška.
Dvomiš? –Ne.
Zagotovo? –Očka.
Dobro jutro. –Dobro jutro.
Nisem pričakovala gostov.
Bi se lahko pogovorila z vami?
Ja, seveda. Kar naprej.
Oprostita zaradi nereda.
Še vedno jo nameščam.
Ko bi videli mojo hišo.
Vaše dvorišče sem videla.
Kako vama lahko pomagam?
Morda se bo slišalo malo čudno.
Toda Rain je slišala hrup.
Zato sva se odločila priti
in preverit, ali je vse v red …
Kakšen hrup? –Deklico.
Deklico?
Tisti čez cesto imajo otroke.
Verjetno je slišala njih. –Laže! –Rain.
Na podstrešju je deklica! Videla sem jo!
Na mojem podstrešju? Res ga imam.
Ampak kolikor vem, ni nikogar tam.
Rade volje vaju peljem gor.
Ne, ni treba. Hvala. –Jaz bi rada šla.
Dobro. Tole ne naredi dobrega vtisa.
Velika zbirka. –Ja?
Od babičine smrti nisem bila tu.
Vsako je ročno naredila.
Njihova obleka je bila lepša, kot jo je šivala nam.
Spomini se mi vračajo.
Kristus! Nikar …
Nič ne skrbi.
Kristus.
Ja? –Pri miru vas bova pustila.
Je vse v redu, Rain?
Hvala, da ste ji ustregli.
Malenkost.
Kaj mi je ustregla? Je to zate šala?
Ne, ni. –Laže! Si videl almanahe?
Iz leta 2018 ga ima! –In?
Rekla je, da ni hodila gor. –Komu mar, ali je bila na podstrešju?
Nikoli mi ne verjameš! Verjameš nekomu, ki ga niti ne maraš!
Ja, razumem! Zmešanka je!
Ampak bolj logično govori kot ti ta trenutek!
Mi lahko vsaj malo verjameš? –Se poslušaš? –Ne moreš.
Misliš, da sem zmešana! –Ne, Rain, prosim, dovolj je!
Nehaj za hip!
Tam čez je vse v redu!
Kdaj boš dojela? –In če bi bila zgoraj jaz?
O, mojbog.
Nikogar ni zgoraj. Nikogar.
Nikogar ni zgoraj.
Vse si si domišljala.
Tvoj um se igra s tabo.
Prosim, izogibaj se tiste hiše.
Če bo vložila novo pritožbo,
te bo država poslala v bolnišnico.
Mi lahko obljubiš?
Prav.
Pridi sem.
Pogrešane deklice, Florida
Kako se počutiš, odkar si doma?
Bolje kot ko sem privezana in se gredo poskuse z mano.
Kljub zdravilu ne morem zaspati.
Pravzaprav ga ne potrebujem.
Govorili sva o tem. –Ne pomaga mi.
Rada bi se počutila kot jaz.
Razumeš, da če boš nehala jemati zdravila,
boš pristala v ustanovi,
kjer te bodo silili z njim?
Sita sem vsega. Vem, da se nekaj dogaja,
a mi nihče ne verjame.
Kar me silil v dvom, ali si vse domišljam,
čeprav vem, da je resnično.
Je kaj določenega, o čemer nisi prepričana?
Me imate za neumno? –Misliš, da te imam za neumno?
Vem, da vam marsikaj povedo.
Kdo? –Povedali so vam za deklico, ne?
Katero deklico? –Soseda jo ima zaprto na podstrešju.
Rain, to ni podobno tvojim drugim halucinacijam.
Za resno obtožbo gre.
Ki lahko ima enako resne posledice za eno od vaju.
Slišala sem jo kričati.
Si uporabila seznam?
Se je kdo drug odzval nanjo? –Ne, skrito ima.
Zakaj bi jo skrivala? –Ne vem. Mislim …
Mislim, da jo je ugrabila in jo ima zvezano.
Ona pa kliče na pomoč.
Je možno, da s tem projiciraš svoje strahove
pred ujetostjo ali privezanostjo?
Projiciraš lastne strahove
pred ujetostjo ali privezanostjo?
Na pomoč! Na pomoč! Izvleci ime!
Izvleci me! Na pomoč! Na pomoč!
Ja.
Kaj?
Ja, možno je.
Ljubica, žal mi je. Si v redu? –Ja, samo urezala sem se.
Prestrašila sem se, da si mama. Rada bi jo razveselila z večerjo.
Lepo.
Kaj je to?
Tatarska? –Pinjenec in majoneza?
Tudi kvašen kruh, pečen v ponvi vidim
s paradižnikovim pirejem z zelišči
in mešanico artizanskih sirov.
Očka, prihaja! Zamoti jo. –Kaj se dogaja? –Nič.
Mama, prosim, ne hodi sem. –Prav.
Singularnost je blizu.
Vsi se bomo spojili z umetno inteligenco.
Jaz ne.
Oni pa. Z mano bo vse v redu. –Zakaj?
Nisem na družbenih omrežjih, nimam telefona. –Nimaš ga?
Ne, drugače bi ti rekel za telefonsko.
Ampak ga nimam.
Vzemi krof in glasuj zame.
Seveda. –Hvala.
Prijazen fant. –Kje si vse to izvedel?
Na spletu. Vse lahko najdeš.
Če veš, kaj iščeš.
Precej dvolično od mene. Mislil sem … –Trapa.
Kaj je? –Groza meje te zgube. –Poberi se! –Saj veš.
Trapa! –Zakaj ni umrla? –Trapa! –Čudakinja!
Kaj čutiš?
Greva lahko ven?
Ja, bočno je parkirala.
Rain? –En čevelj, ne?
Rain? Kaj počneš?
Odpeljali me bodo. –Kdo?
Policaji! Soseda jih je poklicala zaradi mene.
Mislim, da so samo na obhodu.
Mi ne verjameš? –No …
Mislim, da ti. Ampak zakaj je poklicala policaje?
Znebiti se me mora. Deklico je ugrabila.
Na podstrešju jo ima. –Si povedala policiji?
Ne morem! –Zakaj? –Na njeni strani so.
Punca, to je noro!
Ja, vem. Vem. –Dobro.
Hočeš reči, da je soseda ugrabila deklico
da jo ima zvezano na podstrešju in da je poklicala policijo?
Razumeš, kako se to sliši? –Ja, vem. Prav.
Gledaš poročila? Spomni se Dahmerja. Vsem se je zdelo nemogoče.
Sosede je imel. Ampak ljudje so zmešani.
Dobro.
Moraš mi zaupati. –Saj ti.
Če je to res, moraš … –Res je.
Le dokaz potrebujem.
Dobro. Mogoče ti lahko pomagam.
Po pouku se dobiva tukaj.
Nečesa se bova domislila.
Ja. –Mama je prišla. Iti moram. –Se vidiva jutri.
Hej, sedite!
Prav!
Živjo!
Najdenih je 108.500.000 rezultatov
Zdravo, Rain. Tu dr. Pangloss.
Preverjam, ali boš prišla na današnji termin.
Kam greš?
Mislila sem, da si odšel.
Saj sem. Gorivo sem moral napolniti.
Oprosti. Pridi noter.
Ojoj.
Oprosti, zmečkala sem. –Nič ni.
Zate je. Nekaj sem ti naredil.
Kaj pa je? –Odpri.
Je čarovnija? –Ne.
Ne maraš čarovnije.
Nevron je.
Res? –Ja.
Rahlo piflarsko, ampak …
Mislim, da so mi všeč tvoji možgani.
Všeč mi je. Hvala.
To je njena hiša. –Lepa je.
Podedovala jo je.
Kako bova to speljala?
Čakala bova in opazovala, da ugotoviva njen urnik.
Od ponedeljka do petka od 7h do 16h dela.
Tudi večerno šolo ima od 19h do 23h. To je najin čas.
Kaj je? Si mislil, da bom čakala, da kdo drug to uredi?
Ne bom vlomil v tujo hišo! –Vedeti moram.
Pridi, pridi.
Zakaj ne moreva priti v sredo, ko je v službi?
Kdo ve, kaj se ji lahko zgodi do takrat!
To je novo. Prej je bilo odprto.
Potem pa pojdiva. –Izvijač morava najti.
Glej. –In?
Mogoče ima res otroka.
Našla sam!
Kaj, hudiča, Rain? –Kaj je?
Lahko bi povedala, da dela na naši šoli. Tole ni v redu.
Res hudo.
Je to možno?
Stene ne krvavijo. Stene ne krvavijo.
Mama? –Oprosti, samo …
Prestrašila si me. –Nisem nalašč.
Hotela sem videti, kaj vidiš.
Pazi, kaj si želiš.
Kdaj bom spoznala tega Caleba?
Najbrž nikoli.
Zakaj? –Lažeš. –Nisem lagala.
Nisem rekla, da si lagala.
Vem, kaj misliš.
Kaj?
Zanima te, ali je resničen.
Odkrito rečeno, še sama ne vem, ali je.
Ni mi mar. Rada sem z njim.
Tudi če je iluzija. –Ampak ni zdravo zate.
Kako veš?
Ne veš, kako je, ko se nimaš s kom pogovarjati.
Končno mi nekdo dela družbo in ne škodi ne meni ne drugim.
Zato ne vem, kje je težava.
Ker bi …
Lahko bi bil sprožilec.
Vedno se lahko pogovarjaš z mano.
Ampak ni isto.
Zakaj? Ker sem resnična?
Oprosti, ne bi smela reči tega.
Samo …
Res bi rada, da mi je bolje. Res.
Včasih se bojim, da bom vse izgubila.
Vem, miška.
Vem.
Hej!
Špricajva in pojdiva spet k njej.
Hecaš se, ne?
Rain, ne bom vlomil v učiteljičino hišo.
Dejansko si že.
Ne bom spet.
Se ne moreva družiti in početi kaj normalnega?
Vrniva se v šolo.
Zamisel imam. In tokrat ni nič nezakonitega.
Dva tedna preiskujem splet.
Ne boš je našel. –Hudo podcenjuješ moje sposobnosti.
Koliko se ti je zdela stara? –Tri ali štiri.
Koliko jih je!
Svet je poln pošasti.
Dobro. Morala bova
začeti s Florido. –Dobro.
In potem naprej.
Išči
Ne, nižje pojdi.
Niti po spolu se ne da iskati.
Dobro. Poskusi z Georgio.
Se ti zdi kdo znan? –Poskusi tole.
To? –Ja.
Ne, ni ona.
Katera od teh? –Ne.
Ta malo … –Ne, ni.
Pojdi nazaj. Poskusi z Južno Karolino.
Nadaljuj. Niže, niže.
Ne.
Vrni se. Poskusi z Alabamo.
Povem ti, močno nakodrane lase je imela.
Poskusi s Severno Karolino.
Čakaj! Vrni se.
Ojoj.
Ste videli tega otroka? Malia Robinson
Mojbog, ona je. To je ta deklica.
Si prepričana? –Sem.
Malia Robinson, ki je od februarja pogrešana v okrožju Pender.
Verjetno je bila ugrabljena. –Mojbog, to je …
Fantastičen si. Njene starše morava poklicati.
In kaj jim bova rekla?
Da sva jo našla.
Si prepričana, da je to pametno? –Ta hip norim.
Malo vode moram spiti.
Takoj bom nazaj. Poišči kontaktne podatke.
Takoj bom nazaj.
Zakaj se znašaš nad mano? Nisem jaz odšla!
Halo?
O, bog. –Je vse v redu?
Moja starša.
Sploh ne govorita drug z drugim.
Ne morem plačati kolidža.
Ni pošteno.
Nočem obtičati tukaj. Nisem jaz kriva!
Ne morem dihati!
Čakaj, pomagala ti bom. Spij … –Nehaj!
Pusti me!
Mislim, da ima napad panike.
Če imaš ti shizofrenijo, ne pomeni, da smo tudi drugi zmešani!
Hej. –Hej.
Veš, ne moti me.
Škoda le, da mi nisi povedala, kaj je.
Toliko diagnoz so mi postavili,
da sploh ne vem, kaj naj še verjamem.
Če ne želiš, da sva prijatelja po vsem tem,
bom razumela.
Greva kaj pojest?
Nočem biti brezčuten,
ampak kako je to? –Kako to misliš?
Saj veš, vidiš reči, slišiš?
Kaj pa vem. Vse bi rad vedel.
Kar hudo. –Oprosti, nevljuden sem.
Je že v redu …
Prvič, nimam razcepljene osebnosti.
Mnogi si tako predstavljajo, ampak je povsem drugače.
Dobro. Torej si samo Rain.
Ne povsem. Ogromno glasov slišim,
ki govorijo najhujše grozote, kar si lahko predstavljaš.
Oziroma kar si jih lahko jaz.
Če sem iskrena, kar srhljivo je,
ker ne vem, ali lahko zaupam temu, kar vidim ali slišim.
Mnogi nimajo vizualnih halucinacij,
ampak samo slušne.
Sama imam oboje.
Oprosti. Vem, da je …
Čudno. –Ne.
Zato si to, kar si.
Jaz sem drugačen, ti si drugačna.
Zakaj bi se morala opravičevati zaradi tega?
Nihče se ne opravičuje, ker ima sladkorno bolezen.
Ali tuberkulozo.
Poslušaj, Rain.
V redu je, če ni resnična.
Se vidiva? –Ja, adijo.
Pozno si prišla domov. –Šele sedem je.
Si danes kaj počela?
Mama, če se lahko jaz družim, se lahko tudi ti.
Ponosna sem nate.
Opica, presenečenje imam zate.
Kako se ti zdi?
Lepo izgleda.
Se spomniš tistega dne?
Ja, z mamo sta videti presrečna.
Mislim, da bom za zdaj ostala v drugi sobi.
Prav.
Mamica!
Ukreni kaj.
Pomagaj mi.
Mama?
Mama, kaj počneš tu? Je kaj narobe?
Je zaradi mene?
Žal mi je. Oprosti, ker sem zamočila.
Ne, miška.
Ni zaradi tebe.
Obljubim, da se bom bolj potrudila.
Žal mi je.
Preprosto kot vzeti liziko otroku, kajne, ga. McConnell?
Se drugi odzivajo?
Nihče se ne odziva. Ni resničen.
Rain? –Trapa. –Neumna si.
Neumna, neumna. Rain, Rain.
Rain? –Ni resničen.
Kje si imela pamet?
Neumna si.
Ne pozabite oddati esejev.
Če jih še niste.
Pa že.
Rain?
Kaj počneš tu? –Ne zmeniš se zame. –Ja.
Ja. In?
Nisem pričakoval, da boš priznala.
Pa sem. Ne zmenim se zate, ker nisi resničen.
Saj sem resničen. –Ne, samo zdiš se tak.
Kaj? –Prvič. Je to mogoče?
Ni. Odgovor je ne. V resničnem življenju ni takšnih ljudi.
Zakaj misliš, da nisem resničen?
Ker si prepopoln.
Kaj? Prvič to slišim. –Ne.
Popolno nepopoln si.
Res ne želim o tem govoriti s tabo.
Škoda, ker zdaj ne grem nikamor.
Tu je že tako dovolj težko najti prijatelje, še posebej …
Nehaj. Če si resničen ali ne, moraš proč.
Resničen sem in ti si malo drugačna. Ni mi mar.
Reči hočem, da mi je mar. Mar mi je.
Všeč si mi.
Kaj je bilo to? –Kaj? Si jo slišal?
Nekaj sem slišal. –Malia je bila!
Lahko bi bila mačka. –Ni bila.
Potem pokličiva policijo. –Ne morem. –Zakaj?
Rekel si, da je lahko mačka. Če se motim, me bodo zaprli.
Dobro. Kaj želiš, da narediva?
V redu je.
Sem. Pridi.
Hej! Mislim, da lahko vstopiva skozi garažo.
Kaj se dogaja?
Zdaj je pa res dovolj, John. –Dani, za kaj gre?
Eno je, ko ima težave, zdaj pa vandalizira moj dom.
Obtožuje me reči, ki mi lahko uničijo kariero. –Počasi. Kaj?
Kaj je? –Garala sem za pokojnino!
Ne morem dovoliti, da mi jo ogrozi.
Kaj naj naredim? –Veš, kaj moraš.
Ne, res ne vem.
Odpeljati jo moraš v bolnišnico.
Želiš, da zaprem svojega otroka?
Da jo pometem pod preprogo?
Razumem, da ti ni lahko.
A če je ne pošlješ v bolnišnico, jo bom prijavila.
Trenutek. Dani, resno …
Ne, dovolj imam. –Opravičujem se.
Dani. –Dovolj imam!
Dani, daj … –Ne morem.
Prosim, samo …
Rekel sem ti, da ne hodi tja.
Kje si imela pamet? –V garaži ima orjaško hišo za punčke.
Ja, in sto punčk na podstrešju.
Čudaška je. Komu mar?
To je del njenega načrta. Zaprla jo bo tja.
Se poslušaš? –Ravno to želi!
Želi, da me imaš za zmešano, da bi me spravila proč.
V hišo so ji vdrla, Rain! –Nisem bila jaz.
Caleb je razbil okno. –Kristus! Spet to.
Ne, prijavila je, da je videla samo tebe.
Morda ga ni videla, a je bil tam. Slišal je krike.
Caleb ni resničen. Prav?
Resno moraš nehati s tem. –S čim? Če ne bi bila bolna,
ne bi govoril … –Saj si bolna! –Ne poistoveti me z boleznijo!
Vendar te ta določa. Tako kot nas vse.
V Westbrook boš šla. –Ne drzni si omeniti tega! –Kaj?
Ne! –Dovolj imam. Noben se ne obvladuje.
Jemlješ zdravila? –Ja.
Res?
Vseeno je, kaj rečem, ker mi tako ne verjameš.
Pridi sem!
Nehaj! Pusti me! –Pridi sem! –Roke z mene, jebenti!
Vzemi zdravila.
Danes sem jih že vzela.
Še en odmerek vzemi! –Ne bom! Očka, nehaj!
Pogoltni! –Nehaj!
Bi to rad? Da vzamem vse?
Da se me znebiš za vedno? –Kaj počneš? –Prav.
Nehaj …
Prekleto!
Mojbog. Oprosti.
Ne reci tega.
Nikoli več ne reci tega.
Ne vem več, kaj naj še naredim.
Žal mi je.
Čeprav ti je žal, ni v redu.
Kaj bova naredila? –Lepo, da si se prikazal,
potem ko si izginil. –Kaj?
Ti si zbežala in sem še jaz. –Policijo je poklicala.
Prijavila bo, da me bo poslala proč. –Kam?
K pouku moram. –Ne.
Kaj bo z Malijo, če odideš?
Misliš s sosedovo mačko?
Caleb Lambert: Si v redu?
Ta hip se mi meša.
Se lahko oglasiš?
Kakšen je načrt?
Lahko zlezeva po lestvi in vdreva skozi okno.
Ko je doma? Ne bo koristilo.
Policijo bo poklicala. Aretirali naju bodo.
Nekaj morava ukreniti, preden jo ubije.
Zakaj misliš, da jo bo ubila? –Ve, da vem.
Ubila jo bo, kriva pa bom jaz! Jaz bom sedela križem rok,
ne da bi jo rešila. Ne morem.
Narediti morava jasen načrt.
Panika ne bo pomagala.
Vodo ti bom prinesel.
Napačna omarica.
Vse to jemlješ?
Ne ravno. Kar naprej jih menjajo,
da vidijo, katera so najučinkovitejša. Nobeno mi ne pomaga spati.
Študije so pokazale močno povezavo med nespečnostjo in intelektom.
Najbrž je krivo, da sem genialka.
Kako se lahko zdaj igraš s kartami?
Pomaga mi, ko sem živčen.
Daj.
Spet poskusi. Izberi eno.
Ne bom.
Ti izvleci eno.
Ja? In kaj boš s temi? –Izberi karto.
Rain? –Ja, mama?
Živjo.
Oprosti. Kdo je to?
Caleb. Caleb, moja mama.
Čakaj, ga lahko vidiš?
Seveda ga lahko vidim.
Tako živčna sem bila … Pozabi.
Ne bom motila zmenka. –Ni zmenek, mama.
Samo prijatelja sva.
Ne smeva čakati. V sredo pojdiva po …
Pravzaprav moram iti.
Se vidiva jutri. Prav?
Prav.
Sem ti uničila zmenek?
Smrt
Sem naredila kaj narobe?
Dobro, noter. Zamujate.
Pridite noter in sedite.
Začnimo.
Sem ti rekla.
Rekel sem ti. –Ni resničen.
Rekla sem ti. Ni resničen.
Zguba! –Rain.
Ubij se!
Rain?
Počasi, Rain! Si v redu?
Rain, se lahko pogovoriva?
Najbolje, da crkneš.
Nikomur ni mar zate.
Čudakinja, čudakinja, čudakinja.
Čudakinja si. Ubiti bi se morala.
Rain?
Mislim, da moraš v ambulanto.
Zmešana si. Zmešana si.
Dober dan. Družino Burroughs ste dobili.
Dober dan. Z dr. Pangloss moram govoriti.
V bolnišnici je, gdč. Burroughs. Sporočim ji, da jo potrebujete.
Ne, takoj moram govoriti z njo. –Ni je tukaj.
Dr. Pangloss! Dr. Pangloss!
Dr. Pangloss!
Rain!
Reši me!
–Rain, Rain.
Rain, Rain, pojdi stran,
naj ti kdo da boljši dan.
Zmešana si.
–Zberi se!
Znorela si.
Ni resnična.
Umrla bo, tebe pa bodo zaprli tja, kamor sodiš.
Brez tebe jim je bolje. –Zberi se!
Nehaj! –Nehaj! Nehaj!
Rain, miška?
Rain? Rain, ljubica.
Videla sem moškega rumenih oči. Odpeljati me hoče kot plen.
Joka in joka. Izjokaj mi reko in glej, kako se utapljam.
Brez zvoka, vse je preglasno. –Ne, ljubica.
Spusti, spusti.
Dobro.
Vse je v redu.
Dobro si. Na varnem si.
Na varnem si, na varnem si.
Ljubica, na varnem si.
Čakaj! Malia, Malia! –Ne! Ne, Rain! Rain!
Ne bom ti dovolila. –Česa mi ne boš dovolila, mama?
Ti si kriva za to! Ne bi imela teh težav,
če ne bi zbolela zaradi tebe! Sovražim te!
Rain, prosim te.
Prosim te. Če boš šla tja, te nama bodo vzeli.
Ni mi mar! In če bi bila to jaz? Ne bom sedela križem rok!
Ne, ne. Rain!
Rain? Odpri vrata! –Mama zganja kraval zaradi tega,
ampak lahko uredim! –Pogovoriti se morava.
Prosim, stopi od okna! –Ne bom skočila, samo …
Ubogaj očka, ljubica. –Vse si uničila!
Nikogar ni. –Ja, je! Ona je tam!
Tvoja mama …
Tvoje mame ni tu.
Ljubica, pred tremi leti je umrla.
Ne, ni res.
Res je, žal mi je. –Zakaj mi to počneš?
Ničesar ti ne počnem. Vedeti moraš resnico.
Pa večerja? Tu je bila. Vsi smo bili.
Se je še kdo odzival? Ja, očka! Ti si se!
Odzival si se! –Ker sem poskušal …
Očka, prihaja. Zamoti jo. –Kaj se dogaja? –Nič.
Poslušaj,
skušal sem samo …
Ves ta čas?
Mama prihaja. –Nisem vedel, kaj naj,
ko si jo spet začela videvati. Tu ni ničesar.
Mama, ničesar ni. Ne hodi sem.
Zrak je čist.
Skušal sem te spomniti, da je ni več.
A sem težko gledal, kako podoživljaš to izgubo.
Vedno znova.
Ja, mama?
Toda čez čas
je bila tvoja resničnost z njo
preprosto veliko …
Veliko srečnejša
od moje resničnosti brez nje.
Sam pa sem se
ves čas bal.
Na smrt sem se bal, da bi ti …
Da bi si ti zaželela
oditi in biti z njo.
Kako naj vem, da mi ne lažeš?
Rain? –Kako naj vem,
da se ne igraš z mojim razumom? –Zakaj bi to počel?
Zakaj si mi sploh lagal? Z mojim razumom se igraš.
Ne zafrkavaj se z mojim razumom! Dovolj!
Nehaj!
Kaj počneš? –Rešilca kličem. –Ne!
Nehaj! –Rain! Rain! Vrni se!
Rain!
Malia je že mrtva.
Ne poslušaj je. Laže. –Ti si kriva.
Laže! –Ukreni kaj!
Laže.
Pomagaj mi.
Sranje.
Malia?
Na pomoč.
Pomagaj ji! –Še jo lahko vidiš!
Malia?
V redu je. Pomagat sem ti prišla.
Reši me!
–Nehaj.
Ne, ti nisi resnična. Malijo moram najti.
Nobene Malie ni! Ves čas sem bila jaz.
Ubiti bi se morala. –Ne, ne, ne.
Resnična je.
Ti si to naredila. –Ne, ne.
Meni.
Poglej me.
Ne moreš me zapustiti.
In nočem te.
Žal mi je. Ne želim, da odideš.
Saj mi ni treba.
Nočem biti zmešana, mama.
Pomagaj mi. –Malia?
Izmišljena je, Rain.
Ne, mama, ni.
Ti si izmišljena.
Zdravo. –Vaše naročilo.
Hvala.
Obdržite ostanek. –Lep večer vam želim.
Zamudila si. Mrtva je že.
Zamudila si. –Zamudila si. Mrtva je!
Ubila si jo. Zamudila si. –Ne. Čakaj!
Zamudila si. –Reši Malijo.
Nisi zamudila.
Nikar. –Vrni se.
Pojdi naprej. –Nikar! Stoj, ustavi se!
Malia?
Malia, si tu?
Malia. Malia, zdravo.
Rešila te bom od tod, prav?
Dobro.
Kdo je to? Je kdo spodaj?
Kdo je to?
Ojoj, Rain. Na smrt si me prestrašila.
Ojoj.
Naj ti pomagam.
Ne zaupaj ji.
Primi me.
Rain, primi me za roko. Tako.
Ne želim, da ti kdo kaj naredi.
Ne smeš ji zaupati. –Lahko ji zaupaš.
V redu je. –Umrla boš. –Ni resnična, Rain.
Nikogar ni tu, Rain. –Laže.
Nobene deklice ni.
Nobena od vaju. –Reši Malijo.
Malia, Malia, pridi. Pridi.
Čakaj, nikar. Ni je več.
Ni resnična, Rain. Izmislila si si jo.
Umrla boš!
Ne počni tega.
Poslušaj me! –Laže!
Laže, Rain! –Odloži to.
Rain, s tabo je nekaj narobe. Ti si zmešana. –Zmešana si.
Umrla boš! –Dovoli, da ti pomagam.
Daj mi. Daj sem.
Daj. Dovoli, da ti pomagam.
Tvoj oče ve, da si tu?
Mislim, da ne ve. Ne.
Ne bom mu povedala. Lahko to ostane med nama?
Zakaj bi to naredili?
Ker vem, kaj se zgodi ljudem v ustanovah
in ne želim, da se to zgodi tebi.
Ogromno si že pretrpela.
Ne vem več, kaj naj verjamem.
Videla si, da ni resnična.
Ni deklice.
Pojdi domov in to bo ostalo med nama.
Prav? –Rain?
Caleb, ne hodi dol! –S kom govoriš, Rain?
Tu ni nikogar.
Vse je v tvoji glavi.
Vse je …
Beži, Rain! Pojdi proč!
Odloči se, Rain. Je plod tvoje domišljije ali resničen?
Ne, ne!
Ne!
Si mislila, da se boš izmuznila s tem?
Pustila bi te oditi. Ne želim, da kdo umre.
Ampak nisi mogla pustiti stvari pri miru.
Beži, Rain!
Rain.
Hej, jaz sem.
Jaz sem. Na varnem si.
Si v redu? –Sem.
Resnična je.
Pridi, pridi.
Nazaj moram. Caleb je … –Ne, ne.
Držim te. Držim te.
Res mi je žal. Žal mi je.
Nazaj noter moram. Caleb … –Ne, ne.
Ni resničen, Rain. Ni resničen.
Pokličite reševalce.
Zdravo. Si dobro?
Pa je resničen. –Preveri sosednjo hišo.
Tu je še en.
Rad te imam.
In ponosen sem nate, opica.
Vse bo v redu. Očku in mami te bodo vrnili. Prav?
Obljubim.
Pogumna deklica si.
Živjo.
Kaj si mislila, ko si rekla, da ni bil zmenek?
Kako si mislila? Ker meni se je zdelo …
Kaj pa vem, kot zmenek.
Res? –Ja.
Res je, da nimam veliko izkušenj
s temi rečmi.
Misliš z zmenki? –Ja.
Lahko bi jih imela več.
Ko se rešim iz tega.
Mislim, da bi se dalo urediti.
Osebno bi bil zelo vesel.
Prvič čutim, da zdravilo deluje.
Končno ločim resničnost od neresničnega.
Še slišiš glasove?
Ja, še so tu. Ampak niso več …
Drugače pa.
Pa mama?
Jo še vidiš?
Ne.
Pogrešam jo.
Očka? –Ja?
Nazaj v svojo sobo se bom preselila. –Prav.
Sliši se kot načrt.
Tu sem, miška.
Kako te imam rada.
Tudi jaz imam tebe.
Prevod Miša Šavor
TVRip - Toyan Za HD priredil metalcamp
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija