‎De multe ori, ‎când ni se spune că tot răul e spre bine,
‎e spre rău.
‎Așa e și în cazul ăsta, da?
‎Mă întorc imediat.
‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Bună ziua! Mă numesc Alice.
‎Paul e acasă?
‎- Nu este un moment potrivit. ‎- Ce se întâmplă?
‎- Paul, cine e? ‎- Sunt…
‎Janet, ia-l pe Christopher.
‎- Ce cauți aici? ‎- Ai avut dreptate.
‎Eu am greșit.
‎- Beth e în mașină, ca să știi. ‎- Nu, Iisuse! Alice!
‎Nu poți să vii din senin după cinci ani!
‎- Am venit pentru că nu mai pot! ‎- Ascultă-mă!
‎- Înțeleg. ‎- Nu pot.
‎- Simt că o dezamăgesc. ‎- N-ai ce căuta aici. Ascultă!
‎Treci în mașină și vii altă dată.
‎- Vorbim altă dată. ‎- Nu putem.
‎- Putem vorbi acum. ‎- Nu, nu putem.
‎Nu trebuia s-o aduci aici!
‎- De ce ai adus-o? ‎- Am nevoie de ajutor!
‎E prea târziu! Te rog, du-te.
‎Mamă?
‎Cine era?
‎O greșeală.
‎O eroare de calcul.
‎E o problemă pe care trebuie s-o rezolv.
‎Ce problemă?
‎Ce să fac cu tine.
‎Toată casa asta e a ta?
‎Tu nu ești orfană.
‎Nu mai ești.
‎Ai locuit în Lexington?
‎Louisville.
‎Ce te-a adus aici?
‎Nu-ți place să răspunzi la telefon.
‎A murit dl Shaibel.
‎Înmormântarea e poimâine. Am zis…
‎să mergem împreună.
‎Mulțumesc.
‎Doamne, Beth!
‎Da.
‎Știu.
‎Lucrez ca asistent de avocat.
‎- Ai fost la colegiu? ‎- Da, la Kentucky.
‎Am primit o bursă de educație fizică.
‎Dar când am aflat că școala se numea ‎cândva Școala pentru Persoane de Culoare,
‎am decis să studiez istoria.
‎Iar asta m-a făcut mai nervoasă ‎mai mult decât eram deja.
‎Nici nu-mi pot închipui.
‎Așa că am trecut la Științe Politice.
‎Fac bani pentru Drept.
‎Da, știu. Eu, avocată.
‎Dar lumea e cu curu-n sus.
‎Și dacă vreau să schimb ceva, ‎nu pot să stau
‎să învăț fete albe ‎cum să joace badminton.
‎- O să fiu extremistă. ‎- Nu știam că poți face carieră.
‎O să pot.
‎Încă le iau.
‎Se pare că nu bagi doar pastile.
‎N-am luat nimic azi.
‎Nu încă.
‎Trebuie să merg în Rusia ‎la sfârșitul anului.
‎Mi-e frică.
‎Atunci, nu te duce.
‎Trebuie să merg.
‎N-am altceva de făcut. O să beau.
‎Se pare că oricum asta faci.
‎Trebuie să renunț la vin, ‎la pastile, și să…
‎mă ocup de casă.
‎Ar fi bine să începi cu asta.
‎Trebuie să studiez șah opt ore pe zi.
‎Mă vor în San Francisco ‎și la ‎The Tonight Show.
‎- Ar trebui să le fac pe toate. ‎- Cine?
‎Federația de Șah.
‎Dar ce vreau eu… e să beau.
‎Dacă nu erai aici, dădeam iama în vin.
‎Parcă ai fi Susan Hayward ‎într-unul dintre filmele alea.
‎Am citit odată despre un cântăreț.
‎A cumpărat un desen de Michelangelo.
‎Când l-a luat acasă, ‎a luat o radieră și…
‎l-a șters…
‎A rămas doar o pagină goală.
‎Țin minte că m-a șocat.
‎Acum mă întreb ‎dacă nu mi-am șters cumva creierul.
‎Să ne prefacem ‎că nu te-ai comparat cu Michelangelo.
‎Și hai să vedem unde te afli.
‎Eu abia am ajuns aici
‎și deja văd că te scalzi în disperare.
‎Și ți-ai săpat singură groapa.
‎Sfatul meu e să nu mai sapi.
‎Poate că-mi stă în fire.
‎Mama a înnebunit.
‎Sau era deja nebună?
‎Nu știu.
‎Ea bea sau ceva de genul ăsta?
‎Nu, niciodată.
‎S-a dus.
‎Nu te mai gândi la ea. Nu-ți prinde bine.
‎În plus…
‎Ți-am luat un cadou.
‎Eu ți-o luasem.
‎M-am enervat când te-au adoptat.
‎Nu și că eram o țărancă palidă?
‎Cum să uit?
‎Câți bani câștigi ca asistent?
‎Nu suficient ‎cât să să cumperi mașina asta.
‎A fost un cadou ‎de la unul dintre parteneri.
‎Serios?
‎Vrea să mă ia de soție…
‎După ce divorțează de soția lui actuală.
‎Pare pâinea lui Dumnezeu.
‎Și e și alb.
‎Îl cheamă Rick. Mă învață să joc squash.
‎Squash?
‎Un joc pentru albii bogați.
‎Pun pariu că te-ai pricepe.
‎Toți sunt albi la firmă. ‎M-au angajat ca să dea bine.
‎În loc de o femeie de culoare ‎la curățenie, au vrut o una curată,
‎cu fund mișto și vocabular dezvoltat.
‎Tu ești foarte curată.
‎La interviu, am folosit multe cuvinte ‎precum „blamabil” și „dicotomie”.
‎I-am lăsat mască.
‎Dar plec imediat ce iau examenul de Barou.
‎Eu vreau ce ai tu.
‎Ești cap de afiș ‎în domeniul tău dintotdeauna.
‎Nici nu știi cum e pentru restul.
‎Și ce zic extremiștii tăi ‎că umbli cu un avocat alb bogat?
‎Să-i ia naiba dacă nu gustă gluma.
‎O rulotă?
‎Chiar că ai fost ‎definiția țărăncii albe, nu-i așa?
‎Mama provenea dintr-o familie bună.
‎Tata, și mai și.
‎Atunci cum ați ajuns aici?
‎E complicat.
‎Cred și eu!
‎Vrei să intri?
‎Să spargem niște ferestre?
‎Alegerile au consecințe.
‎Gata cu șahul.
‎Sunteți aici pentru că părinții voștri ‎au făcut anumite alegeri.
‎Va trebui să învățați
‎să faceți alegeri diferite.
‎Mi-am dat seama ‎că nu vreau să mai calc acolo.
‎„Veniți la Mine, toți cei trudiți ‎și împovărați. Eu vă voi da odihnă.
‎Luați jugul Meu asupra voastră
‎și învățați de la Mine,
‎pentru că Eu sunt blând ‎și cu inima smerită.”
‎Dna Deardorff n-a venit.
‎N-a venit niciunul.
‎Deardorff a căzut și și-a rupt șoldul. ‎Imediat după ce ai plecat.
‎Acum merge în baston.
‎Nu și-a mai revenit.
‎Mai să cred în Dumnezeu.
‎Nu l-am cunoscut pe dl Shaibel.
‎Dar mi s-a spus că nu era un om religios, ‎ci mai solitar.
‎Niciunul nu plânge.
‎Și știu că în ultimii 23 de ani…
‎Parcă stau la coadă la bancă.
‎…la Orfelinatul Methuen.
‎Te simți bine?
‎- Și-a făcut datoria… ‎- Mă simt prost.
‎…tăcut, sârguincios.
‎Îi datoram zece dolari.
‎Jolene.
‎Directoarea orfelinatului, ‎Helen Deardorff, spune…
‎că era iubit și de personal, și de eleve,
‎că avea o etică profesională admirabilă.
‎M-am răzgândit.
‎Vin imediat.
‎Ar trebui să fii în capelă, domnișoară.
‎Da, doamnă.
‎O TÂNĂRĂ CU VISURI MĂREȚE ‎DAMA ȘAHULUI
‎HARMON LA PARIS
‎DRAGĂ DLE SHAIBEL, ARE LOC UN CONCURS…
‎DAMA ȘAHULUI, BETH HARMON ‎NOUA CAMPIOANĂ
‎HARMON CONTRA BORGOV ‎CINE VA CÂȘTIGA LA PARIS?
‎Beth?
‎Scumpo…
‎Te-ai întins mai mult decât ți-e plapuma.
‎Nu-i nimic.
‎Ceea ce ne-am dori de la tine, Elizabeth, ‎ar fi o declarație.
‎O declarație?
‎Cruciada Creștină ar vrea ‎să-ți faci cunoscută public poziția.
‎Într-o lume redusă la tăcere.
‎Ce poziție, mai precis?
‎După cum știm, răspândirea comunismului
‎înseamnă și răspândirea ateismului.
‎Așa o fi.
‎Nu încape îndoială.
‎E un adevăr marxist-leninist.
‎Cuvântul Domnului ‎e o afurisenie pentru Kremlin
‎și pentru ateii de acolo.
‎- N-am nimic împotrivă. ‎- Bun.
‎Ne dorim o declarație în acest sens.
‎- Publicată de presă? ‎- Exact.
‎Am pregătit ceva. Poftim.
‎Eu sunt șahistă.
‎Sigur că da. Dar ești și creștină.
‎Nu știu ce să zic.
‎Nu vreau să spun așa ceva.
‎- De ce? ‎- Fiindcă sunt numai aiureli.
‎Cruciada Creștină a investit deja ‎mulți bani.
‎Ți-am plătit ‎ultima călătorie în San Francisco.
‎Și suntem mândri de tine.
‎Și am cheltuit o groază ‎și cu viitoarea călătorie în URSS.
‎Bine.
‎Fie.
‎Vi-i dau înapoi.
‎Sper că știi ce faci, draga mea.
‎Nu, acum e clar.
‎Ești nebună.
‎Ești țicnită de-a binelea.
‎Poate. Probabil.
‎Dar am făcut-o ‎și e prea târziu să dau înapoi.
‎- Sunt plătite biletele? ‎- Nu.
‎N-am nimic plătit.
‎Trebuie să plătești în avans agenției ‎pentru hotel.
‎Știu.
‎Am 2.000 în cont.
‎Aș fi avut mai mult, ‎dar am tot renovat casa.
‎Va fi nevoie de încă o mie cel puțin.
‎- Mă întrebam… ‎- Nu am.
‎Cum adică?
‎- Ai bani. ‎- Nu am.
‎I-ai pierdut la cazinou?
‎Ce mai contează?
‎Poți apela la Federație ‎sau la Departamentul de Stat.
‎Federația nu mă suportă. Cică aș fi putut ‎face mai multe pentru șah.
‎Trebuia să mergi la ‎Tonight, Phil Donahue…
‎Benny, hai! ‎Nu vreau să merg singură în Rusia.
‎- Benny? ‎- Glumești?
‎- Ce? ‎- N-ai venit la New York.
‎Ai preferat să fii o bețivă ‎decât să fii cu mine.
‎Și-acum asta?
‎Nu, poți merge singură.
‎Poate că am greșit.
‎- Poate că nu trebuia să-i dau înapoi. ‎- Poate? Ăsta e apanajul rataților.
‎- Benny… ‎- Nu mă mai suna.
‎Veniturile Federației provin ‎de la revistă.
‎Nu avem mai mult de 400 de dolari.
‎Departamentul de Stat, așteptați.
‎- Parcă știai să joci. ‎- Am spus că învăț.
‎- Departamentul cultural, O'Malley. ‎- Alo?
‎Doamne! Am câștigat!
‎Trei mii de dolari?
‎Da, cât mai repede.
‎Să văd ce pot face.
‎- Vă contactez într-o oră. ‎- O oră?
‎Fără succes. Îmi pare foarte rău.
‎Nu vi se pot acorda fonduri guvernamentale ‎pe loc, fără aprobare.
‎Nu aveți nimic pentru protocol?
‎N-am nevoie de fonduri pentru a submina ‎guvernul din Moscova…
‎Doar bani pentru călătorie.
‎Îmi pare nespus de rău…
‎dar vă va însoți un om de-al nostru.
‎Pentru protecție.
‎Pentru protecție?
‎- Nu trebuia să cumpăr casa. ‎- Sau rochiile alea.
‎Trei mii e o sumă mare.
‎E scump să mergi la Moscova.
‎Ți-i dau eu.
‎Ce?
‎Nu, ai spus că sunt mulți bani.
‎Am și mai mult pus deoparte.
‎Îți trebuie pentru facultate.
‎Da.
‎Și mi-i vei da înapoi… când vei câștiga.
‎Și dacă nu câștig?
‎Tot merită.
‎Sau poți să-mi dai rochia neagră.
‎Sau cea mov. Îmi plac amândouă.
‎Ești…
‎îngerul meu păzitor.
‎Pentru numele lui Dumnezeu!
‎Beth! Du-te dracului!
‎Shaibel nu e singurul ‎care te-a urmărit atâția ani.
‎Știu cum ai pierdut cu Benny Watts ‎în Vegas și l-ai învins în Ohio.
‎Am citit ziarele.
‎Într-o excursie cu colegii, ‎mi-am cheltuit banii de înghețată
‎pe revista aia de șah ‎cu mutra ta pe copertă.
‎Pentru o vreme…
‎eu am fost tot ce aveai pe lume.
‎Și, pentru o vreme, ‎tu ai fost tot ce aveam eu.
‎Nu eram orfane.
‎Ne avem una pe cealaltă. ‎Înțelegi ce-ți spun?
‎Nu sunt îngerul tău păzitor.
‎N-am venit să te salvez.
‎Eu abia mă salvez pe mine.
‎Sunt aici fiindcă ai nevoie de mine.
‎Asta face familia.
‎Asta suntem.
‎Poate voi avea și eu nevoie de tine.
‎Mă îndoiesc.
‎Dar nu se știe niciodată.
‎Și atunci…
‎o să vii, nu-i așa?
‎Posibil.
‎Ai mai fost în Rusia?
‎Tu?
‎De câteva ori.
‎Există câteva reguli.
‎Unu, nu pleci de la hotel ‎dacă nu ești cu mine.
‎Doi, nu deschizi ușa și nu răspunzi ‎la telefon decât pentru mine.
‎De unde știu că ești tu dacă nu răspund?
‎Trei.
‎Fără băutură.
‎Tocmai mi-ai oferit de băut.
‎A fost un test.
‎Să-mi spui ‎dacă te contactează jucătorii ruși.
‎Mai ales Vasily Borgov.
‎Dacă dă vreun semn, trimite vreun bilet…
‎vreau să știu imediat.
‎Cum ar arăta un semn?
‎Ar putea fi orice.
‎- Ar putea s-o facă în timpul jocului. ‎- Cum?
‎Nu știu.
‎Eu nu joc șah.
‎Fii cu ochii în patru. ‎Am informații că vor să vorbească.
‎Despre ce?
‎Cu ce anume te ocupi ‎la Departamentul de Stat?
‎Ea e șahista?
‎Zici că e Ann-Margret.
‎Să sperăm că rușilor le plac roșcatele.
‎MOSCOVA 1968
‎E mult mai luxoasă decât a mea.
‎Să rămâi numai în cameră.
‎Nu pleci de la hotel decât cu mine. ‎Te iau de dimineață.
‎Aștept să bați de trei ori?
‎Bună gluma!
‎Bun venit în Rusia!
‎Da.
‎E satisfăcător.
‎Cum spunea Thomas Huxley…
‎„Tabla de șah e lumea,
‎piesele sunt fenomenele Universului,
‎regulile jocului sunt legile naturii,
‎iar jucătorul advers
‎e ascuns de noi.”
‎Doamnelor și domnilor,‎ ‎dragi tovarăși…
‎vă rog, aplauze pentru…
‎Mulțumesc.
‎Din câte știau ei, ‎Harmon nu era la nivelul lor.
‎Cineva ca Laev probabil ‎că nu își pregătea minuțios jocul.
‎Elizabeth Harmon nu e un jucător important ‎după standardele lor.
‎Singurul lucru neobișnuit la ea ‎e sexul ei.
‎Și nici asta nu e unic la ei. ‎O au pe Nona Gaprindashvili,
‎dar e campioana feminină ‎și nu s-a confruntat cu bărbați.
‎Cred că Laev se aștepta ‎la o victorie ușoară,
‎în niciun caz la anihilarea ‎în 27 de mutări semnată Harmon.
‎Da.
‎Da? Bine.
‎Partidele lui Harmon cu Hellström ‎și Shapkin au fost dure
‎și probabil istovitoare pentru americancă.
‎Dar mutările ei în deschidere ‎au fost hotărâte
‎și și-a păstrat avântul pe parcurs,
‎până ce adversarii ei au cedat.
‎Trebuie menționat că Hellström ‎nu a reacționat bine
‎și nu i s-a adresat lui Harmon ulterior.
‎Însă Shapkin s-a comportat ‎foarte civilizat și a cedat elegant,
‎deși victoria lui Harmon ‎a fost decisivă și nemiloasă.
‎Votcă?
‎Luchenko e cel mai bătrân jucător,
‎a fost campion mondial ‎înainte să se nască Harmon.
‎L-a învins pe marele Alehin ‎când era copil‎,
‎a remizat cu Botvinnik ‎și l-a zdrobit pe Bronstein la Havana.
‎Și, deși nu mai e tigrul ‎care a fost odată,
‎rămâne un jucător periculos când atacă.
‎Harmon va trebui să fie atentă.
‎Nu înțeleg. Am câștigat sau am pierdut?
‎S-a amânat.
‎Adică?
‎Adică nu am terminat.
‎Deci…‎ ‎când terminăm?
‎Mâine.
‎Dar acum avem nevoie de somn.
‎Și poate ajunge la șah.
‎El ripostează.
‎Dar ea îi ia tura.
‎Și ce? El e la H5.
‎Da, piesa rămâne expusă.
‎Și s-a dus.
‎- Bună seara! ‎- Bună seara!
‎Harmon avea 90 de minute, ‎Luchenko, la fel,
‎plus cele 35 de minute rămase.
‎Harmon avea trei dezavantaje.
‎Luchenko avea piesele albe…
‎atacul nestăvilit…
‎și timpul alocat în plus.
‎A fost cu atât mai șocant
‎când l-a învins și i-au rămas ‎și 25 de minute.
‎Excelent. Ce recuperare genială!
‎Cedez cu ușurare.
‎V-am jucat partidele de când eram mică.
‎Mereu v-am admirat.
‎Câți ani ai?
‎- Am două… ‎- Nu, nu-mi spune.
‎Mi-ai străpunge inima cu o țepușă.
‎Și eu ți-am analizat ‎jocurile de la concurs.
‎Ești o minune, draga mea.
‎Cred că m-am confruntat cu cel mai bun ‎jucător pe care l-am întâlnit.
‎O să te obișnuiești.
‎Mulțumesc.
‎Harmon se dovedește a fi ‎o atracție uriașă,
‎precum Festivalul Tineretului din 1957.
‎Unii moscoviți o numesc o „ambasadoare”.
‎Astăzi a jucat ‎Deschiderea engleză cu Flento,
‎care mie mi se pare o siciliană inversă.
‎Nu e la nivelul ei, iar ea nu se aștepta ‎să dureze circa patru ore.
‎Însă Flento a luptat aprig ‎pe diagonalele lungi
‎și a dat dovadă de măiestrie ‎în Jocul celor patru cai,
‎una chiar superioară lui Harmon, se părea.
‎Ulterior, ea a scăpat de acea poziție
‎și l-a obligat pe Flento să cedeze.
‎Însă acum ar putea ajunge epuizată ‎a partida cu Borgov, de mâine.
‎Nu trebuia s-o aduci aici. ‎De ce ai adus-o aici?
‎- Am nevoie de ajutor! ‎- Prea târziu!
‎Cine era?
‎O greșeală.
‎O eroare de calcul.
‎E o problemă pe care trebuie s-o rezolv.
‎Ce problemă?
‎Ce să fac cu tine.
‎Mamă?
‎Închide ochii.
‎Elizabeth Harmon mută pionul la D4.
‎Borgov mută pionul la R4.
‎Harmon mută pionul la ND4.
‎Gambitul damei.
‎Borgov refuză,
‎mută pionul la R4.
‎Trebuie să menționez că mă surprinde ‎a doua mutare a lui Borgov.
‎În mod normal, el ar muta decisiv,
‎dar acum joacă într-o manieră atipică ‎și alege o strategie rară.
‎Trebuie să câștige.
‎Harmon a ales o abatere de la Albin,
‎o surpriză pentru el,
‎iar astfel a putut ieși la înaintare.
‎De acum, va fi o bătălie a minților.
‎Cal la G6.
‎Du-te!
‎Cal la G6.
‎Amânare.
‎Dră Harmon.
‎Paris Match, Time Magazine, ‎The Observer, Reuters, UPI…
‎Ești mai faimoasă decât The Monkees.
‎Te rog, vreau doar să mă culc.
‎Nu fi așa.
‎E bine să vorbești cu ei.
‎Spune-le că te simți norocoasă ‎să fii americancă.
‎- Dră Harmon! ‎- O singură întrebare!
‎Dick Evans de la ‎Time. ‎Se poate?
‎Depinde. Mă pui pe copertă?
‎- O să-l învingi? ‎- N-am făcut greșeli până acum.
‎Nici el.
‎E adevărat că ai învățat să joci ‎la orfelinat, la doi ani?
‎- Aveam nouă ani. ‎- Cine te-a învățat?
‎Îl chema Shaibel.
‎William Shaibel.
‎Era om de serviciu. Jucam la subsol.
‎- Omul de serviciu te-a învățat să joci? ‎- Da.
‎William Shaibel era un jucător bun.
‎Juca mult și era destul de bun.
‎Te rog, promiți ‎să incluzi asta în articol?
‎Absolut. Mulțumesc.
‎Da, sigur.
‎Mă scuzați, sunt extenuată.
‎Scuzați-mă, dră Harmon, ‎sunt de la‎ Lexington Herald-Leader.
‎Cititorii din Kentucky vor să știe ‎dacă e adevărat.
‎Ai venit aici singură?
‎Cum ai obținut viza așa rapid?
‎M-a ajutat ziarul.
‎Sunt redactor asociat acum.
‎Și ambasada Moscovei.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Or fi crezut că-ți distrag atenția.
‎Dacă ar ști…
‎Te-ai supărat pe mine.
‎Și îmi pare rău.
‎Trebuia să-ți fi spus.
‎Nu.
‎Mie îmi pare rău.
‎Trebuia să te las.
‎Recunosc…
‎că m-ai cam…
‎derutat.
‎Ești uimitoare.
‎Dar nu-mi doream decât să fim prieteni.
‎Și mi-ai cam frânt inima.
‎Am un talent pentru asta.
‎Mă ierți?
‎Evident.
‎Sunt secundul tău. Cum facem ‎să-l învingem pe Borgov?
‎Știu eu de ce am nevoie.
‎De pastile.
‎De băutură. ‎Nu pot câștiga cu mintea limpede.
‎Nu pot vizualiza jocurile fără ele.
‎- Serios? Crezi că asta te-a adus aici? ‎- Cu asta sunt obișnuită.
‎Da, dar te-ai descurcat fără ele.
‎Nu-i așa?
‎Da…
‎Am aruncat pastilele.
‎Apoi am întrebat la recepție de unde iau.
‎Chiar am nevoie de ele acum.
‎Sau așa credeam.
‎Bună!
‎Doamnă, ai căzut lată.
‎- Cât e ceasul? ‎- E târziu.
‎Mulțumesc.
‎Răspund eu. Bea-ți cafeaua.
‎Da, faceți-mi legătura.
‎Sunteți toți acolo?
‎V-o dau la telefon.
‎Alo?
‎Dacă ia calul, ‎închiderea rege, tură, pion.
‎Benny?
‎Dacă atacă nebunul, la fel, ‎dar deschide coloana damei.
‎- De unde știi? ‎- Scrie în ‎Times.
‎E ora 7:00 aici, ‎dar lucrăm la joc de trei ore.
‎Cine?
‎Bună, Beth!
‎Bună, Harry!
‎- Mă bucur să-ți aud glasul. ‎- Stai.
‎- Bună, Beth! ‎- Bună!
‎- Mike! ‎- Și Matt.
‎Suntem mândri de tine!
‎Bine, nemernicilor, ‎mă costă o avere apelul.
‎Beth, trebuie să deschizi coloana, da?
‎Cum fac asta?
‎Există patru metode, în funcție de el,
‎și căutăm soluții pentru fiecare.
‎Ai pe ce nota?
‎Da, am.
‎Grozav. Ei bine, ‎începem cu calul lui la N4.
‎Mergem pe rege, cal, pion.
‎- Da. ‎- Grozav. Te trec la Harry.
‎Bine, poți face trei lucruri acum.
‎Deci, după damă la C3,
‎muți calul la R6.
‎Dacă mută tura la T5, muți pionul la R3.
‎Altă variație.
‎Dacă ia pionul cu calul la R5, ‎tu îi iei tura.
‎Dar dacă mută tura la T7,
‎șah, muți tura la N2.
‎- Harmon! ‎- Harmon!
‎Benny?
‎E aproape 17:00.
‎Bine.
‎Du-te să-l învingi!
‎Rahat!
‎Nu face ce trebuia să facă.
‎Remiză?
‎Borgov nu oferă niciodată remize, ‎dar i-o oferă lui Beth Harmon.
‎Dacă acceptă, părăsește scena ‎la egalitate cu campionul mondial.
‎Dacă vor continua,
‎când începe închiderea,
‎ar putea să îi fie mult mai dificil.
‎Borgov e criminal la închideri.
‎E celebru pentru asta. Harmon, însă, nu e.
‎Ea preferă să înceapă în forță,
‎demoralizându-și adversarii.
‎Cred că ar trebui să accepte remiza.
‎Lumea o va vedea ca pe o realizare.
‎Dar remiza nu e victorie.
‎Și ceea ce știm despre Harmon
‎e că adoră victoriile.
‎Șahul era tot scopul secvenței,
‎care a început prin blocarea nebunului, ‎pentru a fi mai puțin amenințător.
‎Întrebarea e…
‎ce va face ea acum?
‎Jocul îți aparține.
‎Ia-l.
‎A câștigat!
‎Mulțumesc.
‎Bravo, palido!
‎Bravo ție!
‎Președintele te-a invitat la Casa Albă.
‎Va fi o tablă de șah în Biroul Oval
‎și vei fi fotografiată făcându-l praf.
‎Texasul preferă jocul de dame.
‎Și e o cină în seara asta ‎la Clubul rusesc de șah din Georgetown.
‎Sunt mulți disidenți proeminenți, așa că…
‎ai o listă cu subiectele de discuție.
‎E mare lucru.
‎Să-i învingi pe sovietici la propriul joc.
‎Poți opri mașina, te rog?
‎Vreau să merg pe jos.
‎Până la aeroport?
‎O să ratezi zborul.
‎Harmon?
‎Liza Harmon?
‎Harmon!
‎Liza Harmon!
‎Liza!
‎Să jucăm.
‎Subtitrarea: Laura Somandru