Veniți cu mine. Să ne folosim imaginația, bine?
Primăvara asta, la Candle Light,
Richard Brecky își demonstrează măiestria în teatrul mut în rolul lui „Jellybean”.
Nu există recuzită.
E o scenă goală.
Permiteți-mi să creez o lume.
Folosind doar gesturi și emoții,
el creează 73 de povești care vă vor captiva.
Și nu vorbesc niciodată.
Priviți cum vă duce în cele mai îndepărtate zone ale imaginației dvs.
Iar dacă vorbesc, veți primi bani.
Dar eu nu vorbesc niciodată.
Publicul a epuizat biletele
pentru a se bucura de poveștile sale.
Și pentru a-l face să vorbească.
Ce faci?
- Ce e aia? Ce faci? - Ce faci?
Ce faci acolo?
- Ce faci? - Ce este aia?
Ce faci?
- Ce e aia? - Ce faci?
- Ce este aia? - E o greblă.
Brecky s-a ancorat într-una dintre cele mai fermecătoare epoci ale țării.
Și cu măiestria sa unică, el dă viață celor 73 de povești,
atât personale, cât și universale.
Ce naiba e aia?
- Stai. - Vreau să știu!
- Așteaptă. - Ce naiba e aia?
- Așteaptă! - Vreau să știu!
- Privește! - Vreau să știu acum!
E o bicicletă nenorocită, jigodiilor!
Pierdeți-vă în lumea minții.
Și nu veni ca să încerci să mă faci să vorbesc.
Nu vreau să vorbesc.
Iubesc chestia asta. Iubesc lucrurile vechi.
Vino aici doar dacă îți plac chestiile astea.
Dacă m-ați fi întrebat câți miștocari vor veni,
aș fi zis că nu vor veni. Dar acum...
numai miștocari.
Numai miștocari și glumeți.
Lăsați-mă în pace!
Cumpărați bilete, până nu se epuizează.
Începem!
O să o să ne facem de cap acolo!
- La naiba! - Da!
Dacă i-aș fi spus micuțului că în 25 de ani,
va umple sala Teatrului Candle Light...
Uneori visele devin realitate.
Ce ești?
Sunt într-o casă! Casă!
Într-o casă, la naiba!
- Ce e aia?! - E o cană! O nenorocită de cană!
CRED CĂ AR TREBUI SĂ PLECI, CU TIM ROBINSON
...a fost un pic ciudat și banal, dar și m-a inspirat.
Ce interesant.
Uiți că și colegii tăi au viața lor.
E adevărat. Uiți atunci când îi vezi doar la muncă.
- Exact. - Juri?
Jur pe ce am mai scump.
Dacă e așa, ești preferatul meu.
- Jur. - Sunt cam gălăgioși.
- Doar se distrează. - Îmi place felul în care privești lumea.
Da, încerc să privesc lucrurile din perspectiva asta.
Este ușor de făcut odată ce încerci să o faci.
- Pe mulți nu-i interesează să încerce. - Adevărat.
Da. Spune-mi mai multe despre această reuniune cu colegii.
Sună atât de grozav.
- Așa a fost. Ne-a surprins. - Jur.
Era foarte bine. Singur pe caiac.
Văd rechinul. E atât de aproape de mine.
- Ce? - Da, de aici până la tipul ăla
cu cămașa în carouri și părul de câine.
- Care? - Ăla cu cămașa în carouri
și păr care atârnă ca urechile de câine.
Așa aproape era rechinul?
Păr de câine? Despre ce naiba vorbești?
Iar șeful meu a făcut karaoke. Nu am știut că vine.
Știi că Joey era să fie mâncat de rechin?
- Poftim? - Ba nu.
Rechinul era de aici până la tipul cu păr ca urechi de câine.
Chiar am crezut că e un câine.
- ...să fiu acolo... - Pare un Springer Spaniel.
Am crescut cu rasa asta.
- Frumoși câini. - Păr de câine.
DIRECTOR DE MARKETING
E drăguță.
Peter, dacă tu crezi că e drăguță,
- zic să sunăm din clopoțel. - Am emoții.
- Prea târziu. - Ce ai făcut?
- Am sunat din clopoțel. - Ce naiba, omule?
A sunat și ea.
E dreptul meu să te omor acum.
Dar nu mă iubești?
Am întâlnire.
Da!
- Haide, ieși. - Nu!
- Haide. - Arăt prostește!
Ieși de acolo.
Doamne, arăți atât de bine.
Peter.
Mi-am dat seama ce-mi voi face la păr.
Uitați.
Așa vreau.
Doamne, Cranston. Vom vorbi mult despre asta la petrecerea burlacilor.
Sper că nu fac o greșeală.
Dar... Cranston.
Bună!
Așa vreau.
ȘI EU VREAU SĂ MĂNÂNC
...cei noi au înnebunit.
Trebuie să te întrerup.
S-a întâmplat ceva?
Am vrut să arăt extraordinar pentru tine.
Dar e posibil ca frizerul să fi văzut o poză cu un câine,
atunci când m-a tuns.
Chiar arată ca niște urechi de câine.
Mi-am dorit mult să meargă bine.
- Serios. - Nu.
Știu, Peter.
Îmi doream să am două iubite.
Deja ai o iubită?
Da, dar voiam să am două.
Cred că ar fi și mai bine.
Gândește-te. Două iubite. E mult mai bine.
Înțelegi ce spun?
Spuneai că șeful tău se purta...
ca un nebun?
Muncesc din greu.
Asta înseamnă că joc dur.
Dar când am avut un atac de cord după ce am dansat la Club Aqua,
doctorul mi-a zis să-mi iau monitorul cardiac ABX de la Abbott.
Dacă ritmul tău cardiac crește brusc, dispozitivul trimite o alertă pe telefon.
Acum am încredere să-mi trăiesc viața la maxim.
La ora 2:00 a fost o creștere. Ai făcut ceva ieșit din comun?
Nu chiar. Eram la Club Aqua.
- Club Aqua? Frecventezi clubul ăla? - Da.
- Cum naiba ai intrat la Aqua? - Am construit terasa din spate.
- Tu ai construit-o? - Da. Pot intra.
Ce tare.
Data viitoare, mă iei și pe mine?
Da, poate.
Știi despre clubul Haunted House?
- Mă duc acolo. - Chiar mi-aș dori să intru și eu.
O să îți dau o doză mică de anticoagulante.
Mersi, doctore.
Anunță-mă când mai ieși în cluburi.
Da, poate.
Vreau la Haunted House mai mult decât la Aqua.
Monitorul cardiac ABX de la Abbott transmite date medicului meu,
despre inima mea.
- Alo? - A existat o creștere aseară.
- Ai fost la Haunted House? - M-am masturbat.
- Timp de 15 minute? - Da.
- Ai fost la Haunted House. - Am fost. Nu contează.
Să nu spui că te masturbai când de fapt erai în club.
- Nu contează. - Ba da!
Vreau doar să intru la Haunted House.
Vreau la Haunted House mai mult decât la Aqua.
- Am auzit că e o portiță. - Nu e.
- Eu am auzit că există. - Doamne, nu mergi!
Dar vreau!
Monitorul cardiac ABX. Acum doctorul tău știe ce se întâmplă.
INIMA O IA RAZNA EȘTI LA HAUNTED HOUSE?
MĂ MASTURBEZ
TE-AM VĂZUT. SUNT LA COADĂ. VINO SĂ MĂ IEI.
Futu-i!
Hei! Aici.
- E bun. - Dar soția lui?
Nu e soția lui.
Bine. Să ajungi cu bine.
- Dumnezeule! - Relaxează-te.
Uite ce lanțuri!
- Relaxează-te! - Bine!
Lasă-mă să fac o tură.
Dracula!
Băieți. Toate cluburile se închid.
A fost o tragedie în comunitatea cluburilor.
- Ce e? - Terasa mare de la Aqua s-a prăbușit.
A fost cineva rănit?
Kim Kardashian nu are cap.
Poftim, cartofii tăi mici și băutura ta mică.
Mulțumesc.
Știi, mi-ar plăcea să plătesc și comanda tipului din spatele meu.
Dăruiește mai departe.
- Ce drăguț din partea ta. - Da.
- Cine știe. Poate că va prinde. - În regulă, o zi bună, domnule.
Oprește-te! Te rog, lasă-mă să trec!
Lasă-mă pe mine primul! Am treabă!
- Comanda? - Câte 55 de burgeri, cartofi, tacos,
plăcinte, Cola. Câte 100 de pizza, bulete de cartofi, degețele,
chiftele, cafele. Câte 55 de aripioare, shake-uri,
clătite, paste, ardei și 155 de cartofi.
- Ok, 680 de dolari. - Bine.
Rahat!
- Rahat! - Hei!
Haide odată. Ce se întâmplă?
- Nu plătesc nota. - Dar trebuie!
A făcut-o pentru tine!
- Tu ești ăla! - Fă-o! Ești bogat!
- Poftim?! - Ce naiba se întâmplă acolo?
Tipul încearcă să înceapă un lanț de plată.
- Vreau 55 de burgeri... - Rahat!
Uite ce ai făcut, nenorocitule!
Haide!
- Nu! - Credeai că o să mă fraierești?
Bine.
Ai câștigat.
E în regulă.
Am vrut să fac ceva bun înainte de cursurile de alcool de azi.
Dar ai câștigat. Asta e ultima dată când mai încerc să fac ceva bun.
Poate că ai avut intenții bune.
- Poate am tras concluzii pripite. - Aș putea să fug!
Surpriză!
Doamne.
Ce e asta?
Crezi că faci 50 de ani și nu sărbătorim?
Ce naiba e asta?
Ești tu, din carton decupat. Invitatul de onoare.
Mâncăm de la Kismet Rotisserie.
- Nu știam că au catering. - Au făcut o excepție.
- Nu știu ce să spun. - Ar fi prima dată.
Știu ce să zic. Să petrecem!
Da!
Ați dat de belea!
Sărbătoritule!
O să semnăm cu Cleveland înainte să mergem mai departe.
Știu. Sunt îngrijorat de cum vor arăta câștigurile din primul trimestru
dacă afacerea se va prelungi în aprilie sau mai mult.
Alți clienți au fost răbdători până acum, dar nu pot aștepta la nesfârșit.
Dumnezeu știe ce va fi dacă va cădea propunerea.
Robert?
- Da, scuze. Nu-ți face griji. - În regulă.
- Atunci o să tac. - Nicio grijă.
- E incredibil că au făcut asta. - Tipul a fost drăguț.
I-am spus cine ești.
Te-am descris. A știut imediat.
A spus: „Tipul ăla? Îl iubesc pe tipul ăla.”
Uimitor. Mă duc acolo foarte des.
SOLUȚIE DE GEAMURI
Aprindeți lumina, glazurați tortul
Vin cadourile, ce bine arată totul
Cântați și zâmbiți
Azi e ziua ta și suntem fericiți
Ne dezlănțuim, ne dezlănțuim
În seara asta ne dezlănțuim
În seara asta sărbătorim
Candy?
Bună, Robert.
Ce mai faci? La mulți ani!
Sunt bine. Voiam să vorbesc cu tine despre ce s-a întâmplat.
N-ar fi trebuit să-ți vorbesc așa.
Nu, nu m-am mai gândit la asta.
Chiar dacă nu te-ai gândit la asta,
Regret că m-am pripit să spun că nu aveai voie să-ți aduci șobolanii.
Apreciez asta.
Te-am nedreptățit când Steven și-a adus câinele
și nu m-am luat de el așa cum m-am luat de tine
când ți-au adus șobolanii.
Steven iubește câinii cum iubesc eu șobolanii.
Am înțeles.
Eu sunt mama șobolan.
Nu e treaba mea să decid care animale sunt mai rele.
Da. Ar fi atât de ușor pentru mine să deschid sertarul biroului. Sunt aici.
Iau mâncarea, o pun pe birou, apoi o bag în sertar. Nimeni nu știe că am șobolani.
Da. N-ar fi trebuit să zic asta.
Poate că sunt un pic cam dur cu tine pentru că te văd crescând în acest loc,
și te văd ajutând la administrarea lui cândva.
Mulțumesc, Robert. Eu...
Deci, asta e tot. Am vrut doar să-mi cer scuze.
Crăciun fericit.
Și la mulți ani.
Mulțumesc.
În regulă.
Aprindeți luminile, glazurați tortul
Vin cadourile, ce bine arată totul
Cântați și zâmbiți
Azi e ziua ta și suntem fericiți
Ne dezlănțuim, ne dezlănțuim
În seara asta ne dezlănțuim
În seara asta sărbătorim...
Dumnezeule!
Am băut rahat de câine!
Cine a pus rahat de câine în cană?! Cine a făcut-o?!
Subtitrarea: Cristina Mangalagiu