Vi har jo lidt travlt, mens Fairfield-filialen hjælper os,
men vi skal lige i mål med bogføringen.
I skulle have lønningslister og udgiftsbilag foran jer.
Har I brug for andet, finder I mig bare.
Hvad var det?
Det larmer bare, når udluftningen tændes.
Jeg blev skideforskrækket.
Jeg tænkte: "Hvad fanden? Var det torden?"
En lastbil, der bakkede ind i bygningen.
Jeg troede, det var et vulkanudbrud. Hvad fanden?
- Troede du, det var en vulkan? - Ja.
En vulkan i Southfield?
Gid, jeg havde hans hjerne.
Nå, lad os komme i gang.
Tak skal du have.
Tak.
Jeg troede, det var en lille kniv.
- Hvad? - Jeg troede, det var en kniv.
En lille dolk.
Nå, wow.
Det troede jeg virkelig.
Jeg troede, det var en alfons.
Overstregningstussen?
Ja, en lille alfons, der gik rundt.
Hvad fanden?
- Er den blevet brændt? - Hold så op!
Jeg så en ligpose.
Hvorfor skulle han komme med en ligpose?
- Hvorfor skulle det være en lastbil? - Det troede jeg.
Og jeg så en ligpose!
Du troede, en mand gik rundt med et lig fra kontor til kontor for at vise os det?
Jeg vidste ikke, han gik rundt.
Du ved ikke, hvad jeg ser. Jeg ser verden på vilde måder.
Jeg ser på den her, og det er noget andet. Det er en skide...
- Du kan ikke finde på noget. - Jo!
- Det er et grimt ord. - Sig det.
- Lad ham være. - Nej, hvad er det?
Alle kan klare det. Sig, hvad du ser.
- En blodig pik. - Hvad sker der her?
Amanda fortalte Randall, at han er kreativ.
Åh gud.
Må jeg tale med dig?
Du skal ikke sige, at han siger interessante eller gode ting.
Eller bliver han ved med at tage ting op og sige, de er noget andet.
- Ja, okay. Undskyld. - Amanda. Kald ikke Randall interessant.
Perfekt! Og I er ikke modeller?
Lad os få et med bruden. Jo flere, jo bedre.
Alle vil gerne have et billede med hovedpersonen.
- Også dig, far. - Nej, hyg I jer bare selv.
Kom nu. Du kan ikke sige nej til hende.
Okay.
Kig på skærmen.
Jeg tæller ned, og så kigger I i kameraet og smiler.
Hvad er det, jeg er gået med til?
- Det skal nok blive godt. - Det er jeg glad for, du siger.
Stort smil om tre, to en.
Perfekt!
I er altså professionelle.
- Klart. - Vi tager et sjovt billede.
Tag en rekvisit.
Gør noget skørt.
Tag noget med.
Fint. Sådan.
Og et stort smil om tre, to, en.
Det er sgu da ikke nok tid!
Tre sekunder til at finde på noget skørt? Det er sindssygt! Ikke nok tid!
Herregud, far...
Jeg gik i panik.
Jeg stak en lilla fjer i halsen.
Hvad fanden skal man gøre med en lilla fjer?
Du kunne være en flapper.
En hvad?
En danser fra 1920'erne.
Jeg kunne have været Barney!
- Hvordan? - Det kunne have være Barneys hår.
"Se mig, jeg er Barney." Barneys hår.
- Barney har ikke hår. - Hold dog kæft.
Han er lavet af stof. Stof er små hår.
Han har endda små hår i munden. Han er lavet af stof! Det er små hår!
Jeg skulle have trukket mig.
- Min karriere er på spil. - Hvad snakker du om?
Han har hår. Giv mig brillerne, og tag et nyt.
Hvor skal du hen?
Jeg vil sidde ned! Jeg har fået et billede med bruden.
- Og mit var fint. - Du har intet på spil.
Jo! Jeg har 15 investorer til Pelling Ball.
- Hvad fanden er det? - Et spil.
Det lyder ikke sjovt.
Og derfor har jeg spist middag med Bart Lee seks gange?
- Bart Lee? - Kender du John Richter?
- Nej. - Du ved intet om spil.
Det er heller ikke fedt.
Hold op med det!
- Hold så op! Stop! - Stop nu!
- Stop! - Hold så op med det!
- Stop med det der! - Hold nu op!
Jep.
Dejligt, du bor så tæt på.
Ja. Jeg blev så glad, da de valgte at lægge messen i Cleveland.
Så er det hele gåafstand for mig.
Og så kan jeg holde fest hjemme.
Det er første lørdag, jeg ikke skal køre børnene til fodbold tidligt.
Men de er ved at være gode.
Nu snakker jeg om mine børn igen.
- Ja. - Gør mig en tjeneste.
Stop mig næste gang.
Tak.
Det gør vi.
Okay.
Er der nogen, der har...
Det skal jeg nok.
- Okay. - Ved I, hvad jeg glæder mig til?
Bare rolig.
Du kommer ikke til at nævne børnene med et ord.
Lad os tage derhen sammen.
- Lyder godt. - Ja.
- Der er bedre sne på vestkysten. - Jeg er for gammel.
Jeg frygter for mit korsbånd.
Men mine børn elsker sneen.
Min datter flyver afsted i sin lille dragt.
Hej, allesammen. Jeg rider på hunden!
Du gør det virkelig altid, hva'?
- Hvilket? - Børnesnak.
Jeg stoppede dig ved at lade, som om jeg red på den søde hund.
Ja. Det er okay.
Men du skal ikke fucke med mig igen!
Det er fra Pengetårnet.
Lad hunden være!
Lad så hunden være.
Lad den være. Ud med dig.
Jeg elsker Miami. Det er en natklubkultur.
Ja. Jeg var der sidste forår.
Alene?
- Jeg havde børnene med. - For helvede!
Hej, allesammen!
- Hvad var det? - Jeg talte ikke om dem.
Jo! Der er intet galt med mig.
- Du behøver ikke blive ved. - Jeg holder ord.
Hey! Hold så op. Så er det nok. Det er for dumt.
Hvem fanden er han?
Jeg følger din kone på Instagram.
Dine børn er så søde. Hvad er det, din datter hedder?
- Det siger jeg ikke. - Noget med V?
- Glem det bare. - Hvad?
- Ja, hun hedder Vega. - For helvede!
Se, allesammen. Hunden slikker mig.
Se, hunden slikker mig.
Hvad fanden?
Jeg skal gøre alt muligt vildt for at stoppe din børnesnak.
Du har gjort mig for populær!
- Hvad? - Alle elsker mig for meget.
Jeg vil også.
Folk kommer hen og spørger, hvad jeg finder på næste gang.
Er der andet interessant ved dig end dine børn?
- Jeg skal nok prøve. - Ja tak!
Jeg er den mest populære nu!
Jeg nævner noget om et bad, og så kom der sæbereklamer.
Når jeg læser nyheder, får jeg reklamer for PAW Patrol-madkasser.
Så du har også børn?
- Altså... - Hvad skal vi nu?
Det skal ikke være en dans til.
- Jeg ved det ikke. - Gør noget.
Slap nu af!
Sig ikke "slap af." Gør noget!
Lad os tale om noget andet.
Hvad skal vi tale om?
Hvad er det vildeste, du har gjort?
Wow.
Okay.
Så jeg er fastspændt i instruktørens skød.
Og han ligner Eddie Van Halen.
Jeg siger til ham,
at jeg er nervøs. Han siger: "Det bør du også være."
Vi har alt for meget fart på.
Lad så hunden være. Vi skal ikke noget med hunden.
- Lad hunden være. - Skub hunden.
- Nej! - Skubbe væggene?
- Hvad snakker I om? - Sig, hvad vi skal!
Stå på hovedet?
Jeg ved ikke. Lad mig tænke.
Skynd dig.
- En dårlig kopi af Kurosawa. - Pis med dig.
- Jeg overbeviser dig. - Værsgo.
- Du har 20 sekunder. - Nå, helt officielt.
Det skal det, når jeg vil vinde.
- Jeg skal have mere at drikke. - Vi drikker!
Jeg skal drikke! Alene!
Vi drikker alle alene!
Du går derhen, du går derhen.
Du er for tæt på mig.
I gamle dage var jeg klar til kamp.
I mit nabolag skulle man kunne slås.
Det tror jeg gerne.
Jeg vil lige sige, at du gør det godt.
Tak for det.
Og det skader ikke, at du kan feste.
- Hvad skal vi nu? - Jeg ved det ikke.
Hvad med det her?
Er det noget?
Nej. Lad mig tænke. Jeg finder på noget.
Det var min fødselsdag i går. Jeg fyldte 43.
- Tillykke. - Min bror er 41.
Jeg har fødselsdag om ti dage.
- Hvad skriver du? - Jeg skriver bare til en.
- Slip mig. - Jeg kan ikke se.
Gå væk fra mig. Væk.
- Jeg finder på noget. - Vi går ud og laver noget.
- Jeg danser ikke. - Hej.
Jeg har haft det så sjovt med ikke at tale om mine børn.
Glad for at kunne hjælpe.
Mine samtaler blev meget dybere.
Jeg talte altid om mine børn.
Jeg havde ikke andet at tale om.
Man taler om sin søn hele livet.
Og en dag tager han i zoologisk have,
stikker hånden igennem tremmerne
og skyder gorillaen Godzilla.
- Hvad? - Gorillaen Godzilla.
Den, der kunne spise børnenes kasketter.
- Hvorfor skød han den? - Han var stor fan.
Han ville nok have dens liv.
Derfor havde jeg ondt af hunden.
Jeg har skadet nok dyr ved at få min søn.
Ja.
Tak.
Ja.
Det må du undskylde.
Undskyld, jeg lod, som om du var en hest og at du slikkede mig.
Hvad med det her?
Tekster: Flemming Dørken