PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
POZOR - ZAKÁZANÁ OBLAST POD DOHLEDEM KAMER
Ahoj.
Dobrá. Začněme znovu.
Proč jste tady?
Proč jsi tady ty?
Všichni vědí, proč jsem tady. Hledáme minerály.
TĚŽBA GAIA
Chci znát skutečný důvod.
Co jste myslela tím, že víte další věci?
Pod zemí se tu nachází chrámy.
Postavené dříve než egyptské pyramidy.
Před tisíci let.
Pro to nejsou důkazy.
Váš otec, pan Nazim, zde objevil jeskyni.
Musím ji najít.
Poslyšte, netuším, o čem to mluvíte.
My zde pouze hledáme minerály. Nemáme žádné jiné úmysly.
Ali? Odkud to jde?
Od jižní brány.
Nasedejte.
- Vyprovoďte paní. - Neskončila jsem.
Ale já ano. Na tyhle nesmysly nemám čas.
Víte, že to nejsou nesmysly.
Teď mě poslouchejte.
Jsou to jen staré pověry.
Lidé jako vy nám nadělali už dost potíží.
Teď mne omluvte.
A co tohle?
Víte, co to je?
- Kde jste to našla? - V Göbekli Tepe.
Tam je zakázán vstup.
Tohle si nechám.
- Prosím, pomozte paní. Odchází. - Erhane!
Lžeš. Ale proč?
Jste prokletí! Nechceme vás tady!
- Je někdo uvnitř? - Stihli vylézt.
- Zranění? - Nic vážného.
Přineste mi mapu.
Šéfe, kolik už takových bylo?
Máme toho dost! Jsi prokletý jako tvůj otec!
Už dost! Jděte pryč!
Erhane!
Nikam neodejdeme, slyšíte?
Už nemůžeme kopat!
Budeme kopat dál, když to bude třeba!
- Ali, přines mapy do kanceláře. - Dobře, pane.
Dík.
Vím, že jste někde tady pod zemí.
Není v záznamech.
Žádný rodný list. Nikdy jí neodebrali otisky.
Žádná telefonní čísla ani účty na její jméno.
Nic.
Tak co máš tady?
Záběry z kamer.
Jela autobusem do Urfy.
Objevila se, což znamená, že má povinnost skončila.
Pokud dovolíš, budu teď žít svůj život.
Ne, schätze. Nein.
Tvá mise teprve začíná.
Budeme ji sledovat zpovzdálí.
Prozatím na ni nesáhneme.
Proč je ta dívka tak důležitá?
Kdybys to věděla, byla bys ochotnější.
Jsem unavená.
Nevím, kdo jsem. Nikdo neví, kdo jsem.
Víš, co pravil Shams?
Nehledě na to, kdo si lidé myslí, že jste,
nehledě na to, co o vás říkají,
vy jste, kdo jste.
Proč se tomu říká Göbekli Tepe?
Pojmenovali ho naši předci.
Mysleli, že vypadá jako břicho těhotné ženy.
Musíte vzít kámen u stromu a nakreslit na něj hvězdu.
Pak ve snu uvidíte tu ženu s hvězdou.
Tady.
Začínáš svou cestu.
Říká se, že když ve snu uvidíte ženu s hvězdou,
uzdraví vás.
Vy a vaše dítě přežijete.
Dá-li Bůh.
Ta žena s hvězdou existuje. Viděla jsem ji.
Opravdu?
Opravdu. Neztrácejte naději.
Serap.
Kdo vás navštívil?
Říkala jsem vám, že přijde.
Tak proč tu doteď nebyla?
Nebyl správný čas.
Serap, vy nemáte dceru.
Nikdy jste neporodila.
Není o tom žádný záznam.
Pozorně mě poslouchejte.
Brzy jí budete muset pomoci.
Proč si myslíte, že budu muset pomoci vaší dceři?
Protože jste také matka.
Dávejte pozor na svého syna.
O čem to mluvíte?
Minulost a budoucnost se změní.
Musí se změnit.
A vy taky.
Ano, mami?
Ozane, kde jsi?
Jsi v pořádku?
Jsem.
- Co je? - Včera jsi nepřišel domů.
Kde jsi?
Byl jsem na večírku u kamaráda, mami. Proč?
Co se děje?
Dobře.
Prosím, vrať se dnes brzy.
Ano, paní Melek.
Elif!
Elif.
Co je to?
- Ozane. - Kdy jsi přestala brát antikoncepci?
Elif, kdy jsi je přestala brát?
Před dvěma měsíci.
Dvěma měsíci.
Chceš umřít? Co když otěhotníš?
- Chci to zkusit. - Takže chceš umřít.
Ne.
Chci porodit!
Chci být matkou! Chci, aby z nás byla rodina!
Elif, miláčku...
Nevíš, že těhotné ženy umírají?
Ne. Co ty víš? Třeba to u mě bude jiné.
Možná najdou lék. Možná se mi to nestane, Ozane.
Elif.
Teď si vezmi prášek, nebo je mezi námi konec.
Rozhodni se.
Dobře. Vezmu si ho,
když přestaneme lhát.
Řekneme o nás lidem všechno, ano?
Dobře.
Tady.
Už nic takového nedělej.
Dobrý večer. Kontrola dokladů.
Slečno, vaše doklady.
Vaše doklady.
Šéf vás chce vidět.
POLICIE
Tati?
Šéfe?
Pojďte dál, posaďte se.
Prosím.
Nenašli jsme o vás žádné informace.
Existují dva možné důvody.
Buď o vás někdo vymazal záznamy,
anebo se nejmenujete Atiye.
Říkám to, abych vám pomohl.
Proto jste tady.
Děkuji.
Vzpomněla jste si na něco? Něco o vaší rodině, přátelích?
Jedno jméno mě napadá. Možná byste mi s tím mohl pomoci.
Jaké?
Erhan Kurtiz, archeolog.
Proklepni mi archeologa Erhana Kurtize.
A ať nám přinesou čaj.
Nechtěla jste raději kávu?
Čaj stačí.
Ahoj.
Schätze, moc jsi mi chyběl.
Ty mně taky, drahoušku.
Zlato, možná bys to měl vzdát.
Hannah, prosím tě.
Dobře.
Po svatbě se musím vrátit. Provádíme vykopávky na novém místě.
Můžeme to odložit, jestli chceš.
- Mně to nevadí. - Nic se odkládat nebude.
Dobře? Neboj se.
Pojďme se nasnídat.
Jez, jestli máš hlad. Hned se vrátím.
Dobře.
Budu čekat.
Výborně, synu. Pokračuj.
Tati.
- Ano, synu? - Co píšeš?
Píšu o jeskyni plné fialových kamenů.
Je to pohádka?
Ne, je to pravda. Pojď.
Pojď se podívat.
Tady pod zemí.
Nikdo přesně neví, kde se nachází, a...
je plná takových kamenů.
Jednou tě tam vezmu, až budeš starší.
Ale zatím to nesmíš nikomu říct. Slibuješ?
- Slibuju. - To je můj kluk.
ZEMĚTŘESENÍ V URFĚ
Murate?
Ahoj. Jsi v laboratoři?
Pošlu ti vzorek. Musíme provést pár testů. Je to naléhavé.
Erhanův otec, Nazim, zemřel v Urfě v roce 1996.
Podle všeho šlo o zemětřesení.
Zemřela i jeho matka. Má sestru Elif.
Vystudoval archeologii. Teď dělá v těžebním průmyslu.
V těžební společnosti Gaia.
Ale není jejím vlastníkem.
A kdo je?
Serdar Yilmaz.
Serdar Yilmaz?
Vypadá jako slušný muž,
ale s ním si nechcete zahrávat. Má mocné přátele.
TĚŽBA GAIA
Co s ním máte společného?
Nevím.
Počkejte tady chvíli.
Erhane, co s ním děláš?
Atiye.
Serdare!
Copak, drahá?
Musíme si promluvit.
Už jdu.
Můžu už jít?
Nejdříve vám odebereme otisky. Snad něco najdeme.
Podívejte se, tohle je Istanbul.
Může se stát cokoliv. Chcete navštívit lékaře?
Ne, to není nutné.
Vezměte si to.
Zavolejte mi, kdybyste něco potřebovala nebo se rozpomněla.
Děkuji, ale proč mi tak pomáháte?
Řekla jste mi tati, když jste zaklepala.
Nemám děti, ale kdybych je měl,
nechtěl bych, aby byly opuštěné.
Hasane?
Ano, pane?
Vyprovoď dámu.
Přála bych si mít otce jako vy.
Děkuji.
Sbohem.
VENUŠE OD ELIFF
Ahoj.
Je tu Elif?
Je ve sprše. Pojď dál.
Chceš něco k pití?
Ne, díky.
Pojď.
Odkud se znáte s Elif?
Elif a její bratr jsou pěstounské děti mého otce.
Vyrostli jsme spolu.
Odkud ji znáš ty?
Přes společnou kamarádku Merve. Řekla mi, že Elif potřebuje asistentku.
Co to máš v očích?
Je to jako...
bys něco skrývala...
nebo tak něco.
Zlato...
Atiye. Vítej.
- Myslela jsem, že jsi sama. Přijdu pak. - Ne, čekám na tebe.
Odcházím.
Dobře, zatím.
Obléknu se a pak můžeme začít.
- Buď jako doma. Hned přijdu. - Dobře.
V té zemi je tajemství, které bylo skryto po tisíce let.
Atiye ho přišla najít.
Jedinou překážkou jí je váš manžel.
Až nadejde čas, ocitnete se na rozcestí, Melek.
To vy manželovi ukážete pravdu.
Pokud to nedokážete,
ztratíte svého syna.
Máš mi k tomu co říct, Serdare?
Máš velmi těžkou práci, drahá.
Potýkáš se s mnoha šílenci.
Nebudu se ptát znovu.
Skrýváš přede mnou něco?
Ne, Melek. Neskrývám.
Ne.
- Co myslíš? - Jsou krásné.
Fakt? Super! Protože zítra je poslední zkouška.
- Můj bratr se žení. - Skutečně?
To je milé.
Mimochodem,
nikdo neví, že jsme s Ozanem spolu.
Ani ty to nevíš, ano?
Jasně.
Ale proč to nikdo neví?
Vyrostli jsme jako bratr a sestra.
Ozan se obává reakce rodiny.
Ale dobrá zpráva je, že jim to brzy řekneme,
nebo to bude muset říct.
Elif, můžu se tě na něco zeptat?
Jasně.
Myslíš si, že si tě zaslouží muž, který o tobě lidem neřekne?
Promiň, to bylo přes čáru. Co mám dělat?
Nejdřív se uvolníme.
Koupelna je tam. Donesu ti nějaké pohodlné oblečení.
- Ta... deka? - Deka? To bylo zvláštní.
Někdo ji před pár dny nechal na mém prahu. Byl tam vzkaz.
Jaký vzkaz?
Stálo tam...
„Jsem stále s tebou.“
Něco takového. Nechápala jsem to.
A taky mi někdo zasunul dopis pod dveře.
Nejspíš má špatnou adresu.
Kde jsi byl, Ozane? Měla jsem strach.
Už jsem tady. Co se děje?
Znáš někoho jménem Serap? Nebo Atiye?
Atiye?
Proč se ptáš?
Jedna z pacientek mě celou zmátla.
Podívej.
Znáš ji?
Začala pracovat pro Elif.
Pro Elif?
Co se děje, mami?
- Proč se bojíš? - To nic.
Pošli mi to video.
Dobře, pošlu.
Pan Ozan nás poctil svou přítomností.
Tak jsi našel cestu domů.
Omluvte mě.
Ale nic.
TISÍCE MRTVÝCH PO ZEMĚTŘESENÍ
KURTIZ USMRCEN
Nikdy se to nestalo.
Elif neadoptovali.
Jestli zemřel při zemětřesení, možná to místo nenašel.
Ale co tam dělá Erhan? Co skrývá?
Pane Mustafo, dobrý večer.
Potřebuji pomoct.
V Göbekli Tepe nic není.
Erhan mě nepoznává
a nevěří mi.
Co mám dělat, mami?
Nepamatuje si tě,
ale ty si pamatuješ jeho.
Nevěří ti,
ale ty věříš jemu.
Dokážeš ho přesvědčit.
Ale on to místo nemůže najít. Jak mi může pomoci?
Když se jedna cesta uzavře,
je to proto, abys viděla, že existuje jiná.
Pane Mustafo!
Děkuji, že jste sem přišel.
Není zač, drahá.
- Jste si jist, že je Nazim Kurtiz mrtvý? - Je to v záznamech.
Je možné získat přístup k jeho věcem?
K jeho poznámkám nebo deníku?
Těžko. Už je to dávno, Atiye.
Proč se scházíme tady?
Chci vás někomu představit. Prosím.
Moje matka, Serap.
Pan Mustafa. Moc mi pomohl.
Těší mě.
Už jsme se někdy potkali?
Ne.
To bych si pamatoval.
Ta věc, které říkáme paměť...
je jako zamčené pokoje.
Ty pokoje nevedou jen do minulosti,
ale na začátek.
Na samý počátek všeho.
Možná je tohle začátek.
Můžete mi pomoct ji odtud dostat?
Vynasnažím se.
Nepřestanete. Výkop bude pokračovat.
Ali, poslouchej mě.
Zdvojnásob třeba mzdy, ale nesmíte přestat.
Pane Erhane, kdy přestanete vyhazovat peníze z okna?
Teď nemám čas, Ozane.
Rozkopal jsi polovinu Urfy.
A co jsi našel? Nic.
Ozane, starej se o svůj byznys.
Promiň, zapomněl jsem. Žádný nemáš.
To je hnusné. Utahuju si snad z tvé práce?
Promiň, utahuju.
- Nejdu pozdě, že ne? - Ne. Nevěsta právě dorazila.
- Ahoj, já jsem Hannah. - Atiye.
Gratuluju. Kdy bude svatba?
Za dva dny.
Za dva dny? To je brzy.
Ano. Takže bychom měly šaty dokončit dnes.
- A musíme zašít ten lem. - Dobře.
- Chcete je až na zem? - Asi jo. Co myslíš?
Jak řekneš.
Dobře, takže až na zem.
Ano.
Je dobré, že jsi tady. Elif začínala být vyčerpaná.
Vím, že se bojíš, že to nestihnu,
ale už mám i bráchův oblek.
Nevyzvedl si ho. Můžeš ho vzít ty.
Vrátil se až včera.
Byl nevrlý, ale rozptýlila jsem ho.
Kdo jiný, když ne ty?
Atiye. Použij ty černé nůžky. Jsou na stole.
- Dojdeš pro ně? - Přinesu je.
Hned se vrátím.
Ukaž se mi.
Pane Nazime?
Počkejte chvíli!
Erhane.
Jsi tady.
Neboj se, synu.
Teď se o vás postarám já.
Kdo jste?
Jsem tvůj strýc Serdar.
Je mi to líto.
Děkuju.
Naštěstí se nikdo nezranil.
Ano, díkybohu.
Mám pocit, že jsem tě zklamal. Pochopím, když budeš chtít přestat.
Erhane, synu.
Důvěřuji ti.
To, co tam najdeme, bude tak cenné, že to vše bude stát za to.
Jsi blízko.
Cítím to.
Nemám žádný důkaz, jen vzpomínku na otce.
Ale ty jsi mi nikdy nepřestal věřit.
Erhane, jestli ty chrámy najdeš,
zapíšeš se do historie.
Pak na tebe budu tak hrdý,
že tyhle věci budou nepodstatné.
Potom...
tě uvidí i tvůj otec tam seshora.
A buď si jist, že bude také hrdý.
Pane Nazime?
Prosím, musím s vámi mluvit.
Jsem Atiye, vnučka Zühre.
Pojďte nahoru.
Před pár dny se stalo něco divného.
Přišla tam dívka.
Mluvila o chrámech, o jeskyních. Napovídala spoustu věcí.
Dokonce tam našla kámen.
Měli bychom zpřísnit bezpečnostní opatření.
Máme neshody s vesničany.
Když si budou myslet, že hledáme chrámy,
vše nám značně ztíží.
Jmenovala se Atiye?
Jak to víš?
Dávej si na ni pozor. Mohla by tě poplést.
Řekni, kdyby se objevila.
Máš hlad?
Jídlo od Melek ti muselo chybět.
Jste opravdu ona?
Jste Atiye?
Ano.
Teď, když jste mě našla,
jste připravena slyšet, co vám musím říci?
Překlad titulků: Lucie Štěpánková