PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Drahoušku, stalo se něco naléhavého.
Kde jsi?
Co děláš? Něco jsi slíbil.
Odjel jsem. Neboj, nebudu pryč dlouho.
Erhane, kam jedeš?
Miláčku, řeknu ti to, až se vrátím, ano?
Teď musím jít. Neměj obavy.
- Miluju tě. - Já tebe taky.
Co děláte?
Nechci, aby mě našli. Pokud už k tomu nedošlo.
Neblázněte. Kdo by nás hledal?
Ty to pořád nechápeš. Serdar!
Zase tenhle nesmysl?
Erhane, neviděl jsi, co má na prstenu?
Stejný symbol jako na tom kameni.
Jestli je 16 000 let starý, jak o něm Serdar ví?
Poslyšte, přijeli jsme hledat ty chodby.
Pak pojedeme do Göbekli Tepe, kde byl ten kámen.
A už nechci slyšet o těch nesmyslech, rozumíte?
Ano, pane!
Co mám dělat?
Řekla jsem ti, že mi nic neřekl. Možná mě podezřívá.
Připrav se.
Půjdeš za svým tchánem.
Věděl, kde je Erhan.
Už nechci nic dělat Erhanovi za zády.
Proč mu to všechno neřekneš?
Co mu mám říct?
Proč jsi ho přijal jako svého syna.
Co doopravdy hledáš v Urfě.
Proč jsi mě k němu přivedl.
Dost!
To bylo přes čáru!
Nemluv o věcech, do kterých ti nic není.
Miluju Erhana a už mu nebudu lhát.
Jestli Erhana miluješ,
zjistíš, kam odjel s Atiye.
Jinak ho navždy ztratíš.
Sansare...
Ať po Atiye pátrá policie.
Zfalšujte kriminální rejstřík tak dlouhý,
že se nikde neschová.
Možná tam najdeme vodítko, které nám řekne, kde začít.
Odkud znáte mého otce?
Neznala jsem ho.
Sledovala jsem ho, protože sledoval Elif.
Sledoval Elif?
Páni!
To je tatínek. Bravo!
Máš právo se na něj zlobit.
Ale nezapomeň, že vás chtěl chránit.
Ale no tak!
A co s tím máte společného? Proč říkal, že vám mám věřit?
Naše rodiny se znají.
Váš otec kdysi znal mou babičku.
Co tím myslíte?
Proč se ptáš?
Hledáme tu chodby a pak pojedeme do Göbekli Tepe.
Ani nevím, co tam můj táta našel.
Objevil tam podzemní jeskyni.
Ta jeskyně...
Ano? Co je v té jeskyni, Atiye?
- Stejně bys mi nevěřil. - Zkuste to. Povídejte.
Měl bys to vidět sám.
Musíme to místo najít, Erhane. Nebo...
Nebo co?
Nebo se už nikdy nebudou rodit děti.
To je nesmysl. Šílenství.
Co tady dělám?
Nic z toho, co jste řekla, nedává smysl. Zníte jako šílenec.
A přesto jsem vám věřil a jel až sem!
Viděl jsi tu mapu a ten symbol.
Atiye, jsem vědec. Věřím faktům a důkazům.
Kopu do té hory spoustu let a našel jsem jen vápenec.
- Možná tam nic není! - Je.
Mám jen střípky vzpomínek na tátu.
Ta jeskyně padla do zlých rukou a uzavřela se. To zemětřesení to dokazuje.
Dobrá, pojedeme se najíst a pak se vrátíme do Istanbulu.
Jestli chcete, můžete letět balónem.
Jsi tak paličatý, že bys to místo stejně nikdy nenašel!
Nevěříš, že by mohlo být něco, co se nedá logicky vysvětlit.
- Jsi moc arogantní. - Já jsem arogantní?
Říkáte mi, abych vše zahodil a věřil vám.
A já jsem arogantní?
Není možné,
že existuje něco, co přesahuje naše vědomosti?
Co kvantová fyzika?
Existují další alternativy, jiné části vesmíru.
Ale jak to souvisí s námi?
Povím ti jak, Erhane.
Přišla jsem z takové další alternativy.
Alternativy, kde jsme se do sebe zamilovali.
A čekám tvoje dítě.
Jste vyšinutá.
Ale jak to souvisí s námi?
Nijak, máš pravdu. Nás se to nijak netýká.
VÝSLEDKY TĚHOTENSKÉHO TESTU POZITIVNÍ
Co se děje, Osmane?
Šéfe, tohle byste měl vidět.
Pojď dál.
Našli shodu s Atiyenými otisky.
13476 ISTANBULSKÁ POLICIE
Co je to?
Samé závažné zločiny.
To všechno nemohla udělat.
Její popis byl odeslán na všechny stanice, letiště, všude.
Pátrají po ní všechny jednotky.
Poslouchej, musím ji najít první, dobře?
Jestli něco zaslechneš, nikomu to neříkej, jen mně.
- Ano, šéfe. - Pojď.
Neměli bychom začít podzemním městem?
Sahá velmi hluboko.
Jen těžko bychom se někam dostali.
Sesuvy půdy a tektonické pohyby časem
mění tvar chodeb.
Ano, ale přesto...
- bychom mohli něco najít. - Teče vám krev.
Děkuju.
Jste v pořádku?
Ano, neměj obavy.
Jste v pořádku?
Máte nějaké léky?
Ne, nejspíš mi je jen zle z auta.
To nic.
- Určitě? - Ano.
Kadire, jste to vy?
Ne, nejsem Kadir. S někým jste si mě spletl.
To jste se znovu narodil? Nezestárl jste ani o den.
Pane, nejmenuji se Kadir.
Ale vy jste Kadir, Starý Kadir z Narlikuyu.
Starý Kadir byl můj děda. Nejspíš jste si mě spletl s ním.
Jako byste mu z oka vypadl.
Jak že se jmenujete?
Erhan.
Jistě! Erhan, samozřejmě.
Přijel jste navštívit matčin hrob?
Matčin hrob?
Strýčku Yusufe, pojďme. Vítejte.
Vítejte.
Jsi odtud?
Narodil jsem se tu.
Proč jsi mi to neřekl?
Záleží na tom?
Ano a hodně, Erhane.
Jsi s tím místem spojený.
Neměli bychom navštívit hrob tvé matky, když jsme tady?
O co jde? Co je tak urgentní?
Ozan to měl v kapse od kabátu.
Nemyslím, že odjel, aby byl sám.
Co je to?
Co to znamená?
Řekl ti něco?
Řekl ti něco o tom, kam jede?
Ne.
Řekl, že chce být sám.
- Myslela jsem, že utekl před tebou. - Opravdu?
Atiye taky zmizela. Myslíš, že je to náhoda?
Kde je Atiye?
Rozloučila se a odjela.
Nezvedá telefon.
Kdyby ti Atiye zavolala,
nikomu to neříkej, jen mně, dobře?
Rozumíš?
Jak dlouho jsi tu žil?
Do pěti nebo šesti let. Elif nebyla na světě.
Pamatuješ...
si někoho? Příbuzné nebo tak?
Ne.
Nechtěl jsem znát lidi, kteří vzali její tělo a opustili nás.
Erhane, tudy.
Kdo je to?
Pane Nazime...
Jsem Erhanova žena.
Nemůžu se mu dovolat.
Jste jediný, kdo mi může pomoci.
Prosím.
Děkuji.
Neslyšela jsem o něm celé hodiny.
Mám o něj strach.
Myslím, že se mu mohlo něco stát.
- Nevím... - Vím, že po něm jdete.
Skutečná otázka je,
kdo další po něm jde.
Kdo vám dal tuhle adresu?
Opravdu nechápu, co...
Co ode mě chcete, paní?
Jestli mě chcete přesvědčit, že milujete mého syna,
nenamáhejte se.
Mluvme tedy otevřeně.
Buď mi řeknete, kde je Erhan, nebo vystavíte Elif nebezpečí.
Jak se opovažujete?
Nebojíte se, že mu to řeknu?
Ne.
Kdo jste, Nazime Kurtizi?
Pro Erhana nejste nic.
Jaké máte v jeho životě místo?
Je po vás jen velká díra.
Nevěřil by vám.
Vaše slova pro něj nemají žádnou váhu.
Vlastně vás nenávidí.
Vím, že Elif neublížíte.
Co když to udělá někdo jiný?
Teď...
Buď mi řeknete, kde je Erhan,
nebo mu budete muset vysvětlit, že smrt jeho sestry byla vaše chyba.
Stejně jako smrt jeho matky.
FERIDE KURTIZOVÁ 1969-1993
MODLETE SE ZA NI
Mami.
Zvláštní...
Když to řeknu, mám pocit,
jako bys byla pořád naživu.
Táta žije.
To víš.
Vlastně víš všechno, co ti řeknu, ale... to je jedno.
Tolik jsem na to myslel.
Na to zemětřesení. Přál bych si, abys to nebyla ty, ale já...
Jako bych byl na pomezí.
Jako by se vše v mém životě...
mělo náhle změnit.
Nevím, jestli jsem připravený, mami.
Byla moc krásná.
Byla.
Ty květiny jsou docela čerstvé.
Kdo ji asi navštěvuje?
Vážení, nechcete vodu?
Ano, prosím.
Děkuju.
Víte, kdo přinesl ty květiny?
Chodí sem jedna paní.
- Jak vypadá? - Je stará.
Říkají jí žena s hvězdou.
Žena s hvězdou?
Ano, žena s hvězdou.
- Kde ji můžeme najít? - To nevím.
Díky.
Už víme, kde začít. Myslím, že bychom měli najít tu ženu.
Proč?
Pojď sem.
Co se stalo?
Pojď blíž, nekousnu tě. Podívej.
Co je to?
Tady.
Je tam znaménko ve tvaru hvězdy. No a co?
Ta žena nám může ukázat místo, které hledáme.
Vím, že to nedává smysl, ale věř mi.
Budeme ji hledat po celé Kappadokii?
Erhane!
Erhane, jsi to ty?
- Nejsi Erhan, Nazimův syn? - Ano, jsem.
Ach, můj drahý chlapče!
Vítej.
Děkuju.
Jsem Mistr Ilyas, vzpomínáš si? Strýček Ilyas, hrnčíř?
Mistře Ilyasi, jak jste mě našel?
Řekli mi to v kavárně.
Přiběhl jsem. Čekal jsem na tebe roky, Erhane.
Dal jsi mi něco do úschovy.
Do úschovy?
Ano, do úschovy.
Miláčku?
- Serdare. - Kde jsi?
Tady.
- Co je to? - Melek...
Okamžitě mi to vysvětli.
- Poslouchám. - Dobře. Klid.
Některé věci ti nemohu říct, Melek.
Věci, které...
mají co do činění s mými partnery.
A prosím...
nesnaž se o nich něco zjistit, ano?
Tohle měl Ozan v kapse.
Ten papír a to, co řekla Serap...
Nechápu, co se děje.
Najdi mi Ozana.
Prosím.
Najdi mi mého syna.
Zvedni to.
- Haló? - Zjistila jsem, kde jsou.
Vůbec se to tu nezměnilo.
Vzpomínám si.
Je milé, že si pamatujete Erhanovo dětství. Máte dobrou paměť.
Na Erhana se nedá zapomenout.
Bylo mu asi pět nebo šest let.
Ten darebák způsobil rozruch po celém městě.
Opravdu? Co udělal?
- Prosím. - Dík.
Ztratil se.
Pět dní a pět nocí jsme ho všichni hledali.
Hledali jsme všude. Vše jsme obrátili naruby, ale nikde nebyl.
Tvoje nebožka matka byla zoufalá!
Na to si nevzpomínám.
Co bylo potom?
Našli jsme ho přesně o pět dní později.
V nějaké jeskyni.
Několik dní nemluvil.
Nemohli jsme pochopit, jak přežil bez jídla a vody.
Pět dní v jeskyni. S tebou to bylo těžší než se mnou.
Nepamatuješ si to?
A pak se šířily zvěsti.
Někteří tvrdili,
že chlapec viděl džina.
Jiní říkali,
že se stal svatým.
Potom jsi ke mně chodil každý den.
A vyrobil jsi tyhle.
„Strýčku Ilyasi, uschovej je.
Jednoho dne si pro ně přijdu,“ řekl jsi.
Jaké pětileté dítě takhle mluví?
Řekl to s takovou vážností.
Tak jsem to udělal.
Ale ta žena to řekla taky.
„Mistře Ilyasi, Erhan se brzy vrátí.
Mějte je u sebe,“ povídala.
Jaká žena?
Ta s tetováním na tváři.
Tady se jí říká žena s hvězdou.
Bydlí ve tvém rodném domě.
Pamatujete si své dětství, Serap?
Které z nich?
Co je ve vaší paměti nejživější?
Jaká je vaše první vzpomínka?
Vzpomínám si, jak máma sedí pod Venuší.
A hledí na kopec.
Muselo mi být sedm nebo osm.
Povídala mi o princezně z Kappadokie.
„Isias.
Někteří jí říkají Isis.
Je známá jako bohyně zrození.
A přišla z té hvězdy,“ říkávala.
Haló?
Zalarmovali policejní stanice u Nevşehiru a četnictvo.
Pokud ji chytí, dej mi hned vědět.
Ano, šéfe.
Jak divné...
Jako by se tu zastavil čas.
Všechno je tak, jak to bylo.
Konečně jste tady.
Babičko!
Atiye!
Ty žiješ a jsi tady.
Tohle je můj rodný dům. Kdo jste?
Dočkáš se odpovědi, synu. Ale nejdřív se posaď.
Už mnoho let se o ten dům starám.
Připravovala jsem ho na den, kdy se vrátí Erhan.
Musela jsem to místo chránit, protože tu malý Erhan ukryl svůj poklad.
To jsem kreslil já?
Ano, kreslil.
To jsi viděl ve snech, když jsi byl malý.
Znal jsi svou úlohu na tomto světě už jako dítě.
Nikdo ti nevěřil, nikdo tě neposlouchal.
Až na jednoho člověka.
Tvého otce Nazima. Věřil, že tvé sny jsou pravdivé.
Vzal tě do Urfy...
a našel její srdce.
Ale podělil se o něj se špatnými lidmi.
Je můj otec prokletý? Myslíte, že je prokletý?
Ne, žádná taková kletba neexistuje.
Všechno, co je, je požehnané.
Teď jsi tady.
Teď je na tobě, abys znovu vše změnil.
Na vás obou.
Zeptej se své duše.
Řekne ti pravdu.
Vysvětlí to.
Co to znamená?
Už jsme se potkali.
A také předtím.
Atiye a ty...
jste se potkali dávno před tímto okamžikem.
Nechápu, co tím myslíte.
Pochopíš.
Vrať se tam.
Do jeskyně. Ale jak ji najdeme?
Jděte do Údolí milenců.
Brána se otevře při západu slunce.
Musíte si pospíšit.
Běžte, než přijde bouře.
Ale co má to všechno společného s vámi, Serap?
„A měla společníka.
Jednoho zajímalo tajemství hor
a druhého záhada podzemí.
Když se spojili, narodilo se dítě z lůna Země.
To dítě nám bylo svěřeno. Až přijde čas,
otevře dveře k tajemství Země a nebe.“
Víte, proč se tomu říká Údolí milenců?
Ano. Říká se,
že před mnoha lety tu byly dvě znepřátelené vesnice.
Chlapec z jedné vesnice se zamiloval do dívky z druhé vesnice
a tajně se vzali.
O svatební noci
je lidé z dívčiny vesnice našli a chlapce zavraždili.
Dívka neunesla bolest a zabila se.
Bohové zuřili.
Seslali z nebe na údolí smršť kamení.
A tak vznikly ty útvary. To mi vyprávěla máma.
Vzala mě sem.
Jsi v šoku, že?
Pořád tomu nemůžeš uvěřit.
Řekni mi to.
Co?
Všechno.
Věci, kterým bych podle tebe nevěřil. Všechno.
Určitě?
Budeme tu až do západu slunce, ne?
Kdy jsi to koupil?
Budeme tu nějakou dobu...
a s tebou je těžké pořízení...
a tahle oblast je proslulá svým vínem.
Koho hledáš?
Hledám Erhana. Jsem jeho žena.
Erhan je tam, kde by měl být, ale ty ne.
Prosím, řekněte to, jestli víte.
Kdo jste? Co jste udělala?
Ukázala jsem ti pravdu.
Jsem Erhanova manželka, taková je pravda!
Teď mi řekněte, kde je.
Zapálím to tu.
Zamknu vás v domě a zapálím ho. Řekněte mi, kde je!
Myslíš, že oheň, ničení, síla, vztek a ego...
jsou stejné jako láska?
Stále máš možnost se rozhodnout.
Řekla jsem, ať mi řeknete, kde je!
To tajemství pod zemí, ta jeskyně, je skutečná.
Našla jsem to místo s mužem, kterého miluji.
A... kde je ten muž teď?
Daleko.
Když najdu tu jeskyni, dostanu se i k němu.
Nebo si na mě možná vzpomene.
Je tam zázrak, Erhane.
Vím, že teď je těžké tomu uvěřit.
Postavili ho před tisíci let.
Tisíce let před přechodem lidstva k zemědělské společnosti.
Chtěli mít spojení s nebem.
Stavěli chrámy pomocí metod, kterým stále nerozumíme,
aby mluvili se svými bohy.
A pak je z nějakého neznámého důvodu skryli.
Němec Klaus Schmidt přišel a objevil tohle místo.
A tvůj otec se připojil k započatému výkopu.
To, co našli, je nejméně 12 000 let staré.
Někteří lidé věří, že to místo bylo nebe Adama a Evy.
Místo, kde všechno začalo.
Víš, jaká je tam jediná ženská figura?
Jaká?
Rodící žena.
Vidíš?
K zemětřesení došlo, když se tam začalo kopat.
U nás to místo objevili už před lety. Lidé ho mohou navštěvovat.
Sjíždějí se tam vědci z celého světa a snaží se rozluštit jeho záhadu.
„U nás“?
Možná čas není lineární.
Možná že co se stane v jedné alternativě, ovlivňuje ostatní.
Možná existujeme milionkrát jinde ve vesmíru.
To mi řekl muž, kterého miluji.
Víš, co ještě řekl?
„Musel jsem tě milovat.“
Kdo je ten muž?
Erhane!
Hannah?
Hannah, co tady děláš?
Co tady děláš ty?
S touhle kriminálnicí.
Co?
Co tím myslíš?
Hledá ji policie.
Lže.
Policie? O čem to mluvíš?
Je to lhářka.
Má záznam v rejstříku a je psychicky labilní.
- Je to pravda? - Samozřejmě že ne.
Tak proč ty sirény?
Atiye!
Hannah, jak jsi nás našla?
Řeknu ti to.
Vlastně ti to řekne policejní šéf Mustafa.
Ne, prosím neomdlívej.
Teď neomdlívej.
Policejní náčelník Mustafa.
Erhane.
- Těší mě. Prosím. - Mě taky.
Můžete se na to podívat?
Nevím, co se děje. Hledá mě policie.
Říkají, že jsem zločinec.
Nehledě na to, co říkají ostatní,
je čas, aby sis připomněla, kdo jsi.
Všichni mají různé podoby.
Vydávají se různými cestami...
na cestě duše ke zralosti.
Policie zjistila, že Atiye byla zapletena do několika zločinů.
Loupež, únos...
Jaká je moje cesta?
Pokračování rodinného poslání.
Poslání, které sahá do dávné minulosti.
Poslání, které tě spojuje se srdcem hory.
Musíš ho tady ochránit kvůli jiným.
Až si na sebe vzpomenete...
všechno se úplně změní, Atiye.
Pane Erhane, proč jste sem přijel?
Přijel jsem to tu prozkoumat.
Atiye říkala, že mi může pomoci.
Můžu se zeptat, co přesně zkoumáte?
Doly.
Šlo o těžební průzkum.
Hannah?
Poslouchejte...
nevěřím, že ty zločiny spáchala.
Dělám policistu spoustu let. Podíval jsem se jí přímo do očí.
Není to ten typ člověka.
Potřebuji vaši pomoc s odhalením pravdy.
Šéfe, máme polohu podezřelé.
Venušina ulice, číslo 8.
POLICIE
Jste obklíčena! Atiye Özgürsoyová, vzdejte se!
Babičko, jsou tady.
Policie! Otevřete!
Atiye Özgürsoyová, vyjděte ven s rukama nahoře!
Jste obklíčena!
Atiye Özgürsoyová, tohle je poslední varování!
Je čas jít.
A co ta jeskyně? Říkalas, že se tam otevře brána.
Erhan má pořád šanci.
Ta brána na něj čeká. Setkáte se, až bude připraven.
Přestaňte, co to děláte? Jdu ven!
Babičko, pojď.
Pojď. Tady.
Vydrž, babičko. Prosím, vydrž.
Nevzdávej se. Vrať se domů, Atiye.
Domů?
Tam na tebe někdo čeká.
V Urfě...
Přestaňte střílet!
Kdo nařídil střelbu? Zbláznili jste se?
- My nestříleli. - Kdo tedy?
Výstřely přišly odtamtud.
Krucinál.
Kde jsi byla?
Potřebovala jsem být sama.
Co teď bude s Atiye?
Zatknou ji a zavřou do vězení.
A my budeme dál žít svůj život.
Erhane, co se děje?
Erhane!
Stůj!
Erhane!
Stůj!
Počkej!
Dlouho jsi čekal, než se vydáš touto cestou.
Kdo jste?
Co ti brání?
Na co se tak bojíš rozpomenout?
Neboj se, dceruško.
Táta si na nás vzpomene.
Najde nás.
Tvůj táta si musí vzpomenout.
Překlad titulků: Lucie Štěpánková