EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
ADVARSEL - FORBUDT OMRÅDE PERMANENT VIDEOOVERVÅGNING
Hej.
Godt, lad os prøve igen.
Hvorfor er du her?
Alle ved, hvorfor jeg er her. Vi leder efter mineraler.
GAIA MINESELSKAB
Giv mig den rigtige grund.
Du sagde, at du vidste ting. Hvad mente du?
Der ligger templer under jorden her.
Templer bygget før pyramiderne i Egypten. Tusinder af år før.
Det er der ikke bevis for.
Din far, hr. Nazım, opdagede en hule her.
Jeg skal finde den hule.
Hør her, jeg ved ikke, hvad du taler om.
Vi leder kun efter mineraler her, og vi har ikke andre intentioner.
Ali? Hvor er det henne?
Sydporten, hr. Erhan.
I bilerne!
-Hjælp hende, hun går nu. -Jeg er ikke færdig.
-Jeg har ikke tid til det pjat. -Du ved godt, det ikke er pjat.
Hør godt efter. Historien om templet er en gammel skrøne.
Folk som dig har givet os ballade nok. Nu må du have mig undskyldt.
Hvad med den her? Ved du, hvad den her er?
-Hvor fandt du den? -Ved Göbekli Tepe.
Der må du ikke færdes. Jeg beholder den her.
-Hjælp hende. Hun skal gå nu. -Erhan!
Du lyver, men hvorfor?
I er forbandede! Vi vil ikke have jer her!
-Er der nogen derinde? -De nåede ud i tide.
-Kom nogen til skade? -Ikke alvorligt.
-Godt. Hent kortet. -Hvor mange har der været, chef?
Vi har fået nok! Du er forbandet, som din far!
Det er nok! Forsvind!
Erhan!
-Vi går ingen vegne, hører I? -Vi må ikke grave mere!
Vi skal nok grave igen, hvis det er nødvendigt!
-Ali, hent kortene og kom ind på kontoret. -Ja, hr. Erhan.
Tak.
Jeg ved, at du er her et sted, nede under jorden.
Der er ikke registreret noget.
Ingen fødselsattest. Hun har aldrig fået taget fingeraftryk.
Ingen telefonnumre eller bankkonti i hendes navn. Der er intet.
-Hvad er der så på den? -Overvågningsvideoer.
Hun tog en bus til Urfa.
Pigen dukkede op. Altså er min mission er fuldført.
Jeg vil gerne komme videre med mit liv, hvis jeg må.
Nej, Schatz. Nej.
Din mission er kun lige begyndt.
Vi holder øje med hende på afstand. Uden at røre hende, for nu.
Hvorfor er hun så vigtig?
Hvis du vidste det, ville du ikke være så ligeglad.
Jeg er træt.
Jeg ved ikke, hvem jeg er. Ingen ved, hvem jeg er.
Ved du, hvad Shams sagde?
Ligegyldig hvem folk tror, du er,
ligegyldig hvad de siger om dig,
er du den, du er.
-Hvorfor kalder I det Göbekli Tepe? -Det stammer fra vores forfædre.
For dem lignede det en gravid kvindes mave.
Tag en sten fra rundt om træet og tegn en stjerne på den
for at se kvinden med stjernen i dine drømme. Her.
Du starter din egen rejse.
Det siges, at hvis man drømmer om kvinden med stjernen,
vil hun heale dig.
Du og dit barn vil overleve.
Hvis det er Allahs vilje.
Kvinden med stjernen er virkelig. Jeg så hende.
Er det rigtigt?
Ja. Tab ikke modet.
Serap?
Hvem besøgte dig?
Jeg sagde jo, hun ville komme.
Men hvorfor var hun der ikke i al den tid?
Fordi tiden ikke var inde.
Serap, du har ikke en datter.
Du har aldrig født. Det står ikke registreret nogen steder.
Hør nu godt efter.
Du bliver snart nødt til at hjælpe hende.
Hvorfor tror du, at jeg må hjælpe din datter?
Fordi du også er mor.
Hold øje med din søn, Melek.
Hvad mener du med det?
Fortiden og fremtiden vil snart forandre sig.
Det er de nødt til.
Det er du også.
Ja, mor?
Ozan, hvor er du?
Har du det godt?
-Jeg har det fint. Hvad er der? -Du kom ikke hjem i går.
Hvor er du henne?
Vi festede hjemme hos en ven, mor. Hvad er der?
Hvad foregår der?
Fint.
Vær sød at komme tidligt hjem i aften.
Javel, sultana Melek.
Elif!
Elif.
Hvad skal det sige?
-Ozan. -Hvornår droppede du p-pillerne?
Hvornår holdt du op med at tage p-piller?
For to måneder siden.
To måneder...
Vil du gerne dø? Og hvis du bliver gravid?
-Jeg vil gerne prøve, Ozan. -Altså vil du dø.
Nej.
Jeg vil føde et barn!
Jeg vil være mor! Jeg vil stifte familie med dig!
Elif, søde skat...
Hør her. Ved du ikke, at gravide kvinder dør for tiden?
Nej. Hvordan ved du det? Sådan går det måske ikke med mig.
De finder måske en kur. Måske vil det ikke ske for mig, Ozan.
Elif.
Du tager p-pillen nu, eller også er det forbi mellem os.
Du bestemmer.
Fint, jeg tager den,
hvis vi holder op med at lyve.
VI fortæller folk det hele, okay?
Okay.
Her.
Gør aldrig den slags igen.
Godaften. ID-kontrol.
Deres ID-kort, tak.
Chefen vil tale med Dem.
Far?
Chef?
Kom indenfor, sid ned.
Værsgo.
Vi kunne ikke finde noget information om dig.
Så der er to muligheder.
Enten er oplysningerne om dig blevet slettet,
eller også er Atiye ikke dit rigtige navn.
Jeg siger det her for at hjælpe dig.
Det er derfor, du er her.
Tak.
Kan du huske noget nu? Din familie, dine venner?
Jeg har faktisk et navn i tankerne. Det kan du måske hjælpe mig med.
Hvem er det?
Erhan Kurtiz, arkæolog.
Søg efter Erhan Kurtiz, en arkæolog.
Og bed dem komme med te til os.
-Jeg bestilte te, foretrækker du kaffe? -Te er fint.
Hej.
Schatz, jeg har virkelig savnet dig.
I lige måde, elskede.
Du burde måske give op, skat.
Hold nu op, Hannah.
Okay.
Jeg må tilbage efter brylluppet. Vi udgraver et nyt sted.
Vi kan udskyde brylluppet, hvis du vil. Det gør ingen forskel for mig.
Vi udskyder ikke noget. Forstået? Bare rolig.
Lad os spise morgenmad.
Begynd, hvis du er sulten. Jeg kommer om lidt.
Okay.
Jeg venter.
Det var flot, min søn. Bare bliv ved.
Far.
-Ja, min søn? -Hvad skriver du?
Jeg skriver om en hule, fuld af lilla klipper.
-Er det et eventyr? -Nej, den findes. Kom og kig.
Kom og kig på det her.
Lige her, under jorden.
Ingen ved, hvor den ligger, og den er fuld af klipper som den her.
Jeg tager dig med dertil, når du bliver ældre.
Men ikke et ord til nogen nu, forstået? Lover du mig det?
-Det lover jeg. -Godt, min dreng.
JORDSKÆLV I URFA
Hallo, Murat?
Hej. Er du på laboratoriet?
Jeg sender dig en prøve. Vi skal lave nogle tests. Det haster.
Erhans far, Nazım, døde i Urfa i 1996.
Det er registreret som et jordskælv.
Moderen døde også. Han har en søster, Elif.
Han studerede arkæologi. Han arbejder med minedrift nu.
Gaia Mineselskab.
Men han er faktisk ikke ejeren.
Hvem er det?
Serdar Yılmaz.
Serdar Yılmaz?
Han virker hæderlig nok,
men han er urørlig. Han har indflydelsesrige venner.
GAIA MINESELSKAB
Hvad har du med ham at gøre?
Det ved jeg ikke.
Vent herinde et øjeblik.
Hvad laver du med ham, Erhan?
Atiye.
Serdar!
Hvad er der, min kære?
Jeg vil tale med dig.
Jeg kommer.
Må jeg gå nu?
Vi tager lige dine fingeraftryk først. Vi finder måske noget.
Hør, Atiye. Det her er Istanbul.
Der kan ske hvad som helst. Vil du til en læge?
Nej, det behøves ikke.
Så tag det her.
Ring, hvis der er noget, eller hvis du husker noget, okay?
Tak, men hvorfor er du så hjælpsom?
Du kaldte mig "far", da du dukkede op hos mig.
Jeg fik aldrig et barn, men havde jeg haft det,
ville jeg ikke ønske, at hun var alene om det her.
Hasan?
-Ja, sir? -Følg hende ud.
Jeg ville ønske, at jeg havde en far som dig. Tak.
Farvel.
VENUS AF ELIFF
Hej.
Er Elif her?
Hun er i bad. Kom indenfor.
-Vil du have en drink? -Nej, tak.
Værsgo, kom.
Hvor kender du Elif fra?
Elif og hendes bror er min fars plejebørn.
Vi voksede op sammen.
Hvor kender du hende fra?
Vi har en fælles ven, Merve. Da hun sagde, at Elif ledte efter en assistent...
Hvad er det der i dit blik?
Det er som om...
...du skjuler en hemmelighed...
...eller noget.
Skat...
Atiye... Velkommen.
-Du er ikke alene. Jeg kommer igen. -Nej, jeg ventede på dig.
Jeg går.
Fint. Vi ses.
Jeg tager tøj på, og så går vi i gang.
-Bare føl dig hjemme. Øjeblik. -Fint.
Landområdet har en hemmelighed, der har været skjult i årtusinder.
Atiye kom for at finde den.
Hendes eneste hindring er din mand.
Når tiden er inde, vil du stå ved en skillevej, Melek.
Du bliver den, som viser din mand sandheden.
Kan du ikke gøre det,
vil du miste din søn.
Har du noget at sige, Serdar?
Du har et yderst vanskeligt job, skat.
Du har med mange tosser at gøre.
Jeg vil ikke spørge igen.
Skjuler du noget for mig?
Nej, Melek. Det gør jeg ikke.
Det gør jeg ikke.
-Hvad synes du? -Den er rigtig flot.
Er den? Fantastisk! For den sidste prøve er i morgen.
-Min bror skal giftes. -Det siger du ikke.
Hvor dejligt.
Forresten ved ingen, at Ozan og jeg er sammen.
Du ved det heller ikke, okay?
Selvfølgelig.
Men hvorfor ved ingen det?
Ozan og jeg voksede op som søskende.
Så han frygter familiens reaktion.
Men den gode nyhed er, at vi snart siger det til dem.
Eller det bliver han nødt til.
Må jeg spørge dig om noget, Elif?
Selvfølgelig.
Tror du, at en mand, som ikke siger, at I er sammen, virkelig fortjener dig?
Undskyld, jeg gik over stregen. Hvad kan jeg gøre?
Lad os slappe af først.
Badeværelset er der, jeg finder noget behageligt tøj til dig.
-Det... Det tæppe? -Nå, det? Det er vildt mærkeligt.
Det blev lagt på dørtærsklen for nogle dage siden. Med en besked.
Hvilken besked?
Hvad var det nu...?
"Jeg er stadig hos dig."
Noget i den stil. Jeg forstod det ikke.
Og nogen skubbede et brev ind under døren engang.
De havde nok den forkerte adresse.
Hvor har du været, Ozan? Jeg var så bekymret.
Jeg er her nu, mor. Hvad er der?
Kender du nogen ved navn Serap? Eller Atiye?
Atiye?
Hvorfor spørger du?
En af mine patienter gjorde mig forvirret.
Se lige det her.
Kender du hende?
-Hun er lige begyndt at arbejde for Elif. -For Elif?
Hvad foregår der, mor?
-Hvorfor er du så bekymret? -Der er ikke noget.
-Send mig den video. -Fint, det gør jeg.
Hr. Ozan beærer os med sit nærvær. Du fandt herhen.
Undskyld mig.
Glem det.
TUSINDER OMKOMMER VED JORDSKÆLV
KURTİZ DRÆBT I JORDSKÆLV
Det skete aldrig.
Elif blev aldrig adopteret.
Hvis Nazım døde i jordskælvet, fandt han måske aldrig stedet.
Men hvad laver Erhan så der? Hvad skjuler han?
Godaften, hr. Mustafa.
Jeg vil bede dig om en tjeneste.
Göbekli Tepe findes ikke.
Erhan kan ikke genkende mig, eller tror mig ikke.
Hvad gør jeg, mor?
Han husker ikke dig,
men du husker ham.
Han tror dig ikke,
men du tror ham.
Du kan også få ham til at tro det.
Men han kan ikke finde stedet. Hvordan skal han hjælpe mig?
Hvis en vej er lukket, er det for at få dig til at se, at der er en anden vej.
Hr. Mustafa! Tak for, at du kom.
Det var så lidt, min ven.
-Er du sikker på, at Nazım Kurtiz er død? -Det er registreret sådan.
Kan vi få adgang til hans personlige ejendele? Måske hans noter eller dagbog?
Næppe. Der er gået lang tid, Atiye. Hvorfor ville du mødes her?
Jeg vil præsentere dig for en person. Kom.
Min mor, Serap.
Hr. Mustafa. Han har virkelig hjulpet mig.
Goddag.
Har vi nogensinde mødtes før?
Nej.
Det ville jeg kunne huske.
Det vi kalder hukommelsen...
...er som aflåste rum.
Rummene fører ikke kun til fortiden,
men til begyndelsen.
Til begyndelsen på alting.
Måske er nu begyndelsen.
Kan du hjælpe mig med at få hende ud herfra?
Jeg vil gøre mit bedste.
Nej, I stopper ikke. Udgravningen fortsætter.
Hør godt efter, Ali. Fordobl lønnen, hvis det er. Udgravningen må ikke stoppe.
Hr. Erhan. Hvornår holder du op med at smide vores penge ud af vinduet?
Det er dårlig timing, Ozan.
Erhan, du har gravet det halve Urfa op. Hvad fik du ud af det? Intet.
Hvorfor tænker du ikke på dit eget?
Åh, det glemte jeg. Du har ikke dit eget, vel?
Hvor ubehøvlet, Erhan. Gør jeg nar af dine ting?
Åh, undskyld. Det gør jeg.
-Jeg er ikke sent på den, vel? -Nej. Bruden er lige kommet.
-Hej, jeg er Hannah. -Atiye.
Tillykke. Hvornår er brylluppet?
Om to dage.
To dage? Jamen, det er jo snart.
Ja. Så vi må hellere få den lavet færdig med det samme.
Og vi bør fikse kjolesømmen.
-Skal den have gulvlængde? -Det tror jeg. Hvad synes du?
Som du vil.
Okay, så får den gulvlængde.
Ja.
Godt, du kom. Elif var ved at blive rigtig træt.
Jeg ved, du er bange for, at jeg ikke når det.
Men min brors jakkesæt er færdigt. Han har ikke hentet det. Tag det med.
Han kom først hjem i går. Han var gnaven, men jeg opmuntrede ham.
Kun du kan gøre det, hvem ellers?
Atiye. Brug den sorte saks. Den ligger vist på bordet.
-Henter du den? -Ja, det gør jeg.
Lige et øjeblik.
Lad mig se dig.
Hr. Nazım?
Stop! Vent lidt!
Erhan.
Du er her.
Vær ikke bange, min dreng.
Jeg tager mig af dig fra nu af.
Hvem... er du?
Jeg er din onkel Serdar.
Jeg er virkelig ked af det.
Tak.
Heldigvis kom ingen til skade.
Ja, heldigvis.
Jeg føler, at jeg skuffede dig. Jeg forstår, hvis du vil lægge det på is.
Erhan, min søn.
Jeg tror på dig.
Det, vi vil finde der, vil være så vitalt, at det vil være al umagen værd.
Du er så tæt på.
Jeg kan mærke det.
Jeg har ingen beviser, kun et minde om min far.
Men du har aldrig mistet troen på mig.
Erhan, hvis du finder de templer,
vil du skrive historie.
Da vil jeg være så stolt af dig, at alt det ikke vil være værd at nævne.
Da... vil din far også kigge ned på dig ovenfra.
Og tro mig, han vil også være stolt af dig.
Hr. Nazım?
Jeg beder Dem. Vi skal tale sammen.
Jeg er Atiye, Zühres barnebarn.
Kom op.
Der skete noget mærkeligt for få dage siden. En pige kom ud til bjerget.
Hun talte om templer og om huler. Hun sagde en masse ting.
Hun fandt endda en sten der.
Jeg synes, at vi bør skærpe sikkerhedsforanstaltningerne.
Vi har meget vrøvl med landsbyboerne. Hvis de tror, vi leder efter templer,
vil det gøre det meget sværere.
Er pigens navn Atiye?
Hvordan vidste du det?
Pas på den pige. Hun kan forvirre dig.
Sig til, hvis du ser hende igen.
Er du sulten?
Du må have savnet Meleks mad.
Er du virkelig her?
Er du Atiye?
Ja.
Nu du har fundet mig...
...er du så parat til at høre, hvad jeg har at sige?
Tekster af: Sheila N. Hasahya