‏- סדרה מקורית של NETFLIX -
‏מתוקה. צץ משהו דחוף.
‏איפה אתה?
‏מה אתה עושה? הבטחת!
‏אני נוהג. אני אגיע מהר, אל תדאגי.
‏ארהאן, לאן אתה נוסע?
‏מתוקה, אני אספר לך כשאחזור הביתה, אוקיי?
‏אני חייב ללכת עכשיו. אין לך מה לדאוג.
‏אני אוהבת אותך. ‏-גם אני אוהב אותך.
‏מה את עושה?
‏אני לא רוצה שימצאו אותי. ‏אם לא מצאו אותי כבר.
‏אל תהיי טיפשה, מי כבר יחפש אותנו?
‏אתה עדיין לא מבין! סרדאר!
‏שוב השטויות האלה?
‏ארהאן, לא ראית את הטבעת על האצבע של סרדאר?
‏יש עליה אותו סמל שהיה על האבן.
‏אם היא בת 16 אלף שנה, ‏איך סרדאר יודע על זה?
‏תקשיבי, אנחנו כאן ‏כדי לחפש את המעברים האלה, בסדר?
‏אחר כך נחזור לגבקליטפה, ‏למקום בו מצאת את האבן,
‏ואני לא רוצה לשמוע עוד שטויות, זה מובן?
‏כן, אדוני!
‏מה אתה רוצה שאני אעשה?
‏אמרתי לך, הוא לא אמר לי כלום. ‏אולי הוא חושד בי.
‏תתכונני.
‏את עומדת לפגוש את חמך.
‏הוא יידע איפה ארהאן.
‏נמאס לי לעשות דברים מאחורי הגב של ארהאן.
‏למה אתה לא מספר לו הכל?
‏מה אני אמור לספר לו?
‏למה לקחת אותו כבנך,
‏מה אתה באמת מחפש באורפה,
‏למה הובלת אותו אליי.
‏מספיק!
‏את הולכת רחוק מדי, האנה.
‏אל תדברי על דברים שהם לא עניינך.
‏אני אוהבת את ארהאן, ולא אמשיך לשקר לו.
‏אם את אוהבת את ארהאן,
‏אז תגלי לאן הוא הולך עם עטייה.
‏אחרת, תאבדי אותו לנצח.
‏סנסאר,
‏תגרום למשטרה לרדוף אחרי עטייה.
‏תזייף לה עבר פלילי כל כך ארוך,
‏שהיא לא תוכל להסתתר.
‏אולי נוכל למצוא כאן משהו, ‏איזה רמז שיגיד לנו איפה להתחיל.
‏איך את מכירה את אבא שלי?
‏לא הכרתי אותו.
‏עקבתי אחריו כשראיתי שהוא צופה באליף.
‏צופה באליף?
‏בחיי!
‏אבא נהדר, בראבו!
‏יש לך כל זכות לכעוס עליו,
‏אבל אל תשכח שהוא רצה להגן עליכם.
‏אוי, תעשי לי טובה.
‏ומה הקשר שלך לכל זה? ‏למה הוא אמר שאני צריך לבטוח בך?
‏המשפחות שלנו מכירות זו את זו.
‏אבא שלך מכיר את סבתא שלי כבר המון זמן.
‏מה הכוונה?
‏מה זה משנה?
‏אנחנו כאן כדי לחפש את המעבר ‏ואז לחזור לגבקליטפה.
‏אני אפילו לא יודע ‏מה אבא שלי מצא בגבקליטפה.
‏הוא גילה שם מערה תת קרקעית.
‏המערה הזאת...
‏כן, מה יש במערה הזאת, עטייה?
‏אתה לא תאמין לי אם אגיד לך. ‏-תנסי. נסי להגיד לי.
‏אתה צריך לראות בעצמך.
‏אנחנו צריכים למצוא את המקום הזה, ארהאן, ‏או ש...
‏או שמה?
‏או שלעולם לא יוולדו שוב תינוקות.
‏שטויות. טירוף.
‏מה אני עושה פה?
‏שום דבר ממה שאמרת לא נשמע הגיוני. ‏את נשמעת כאילו יצאת מדעתך,
‏ובכל זאת האמנתי לך ונסעתי איתך עד כאן!
‏גם אתה ראית את המפה ואת הסמל.
‏עטייה, תקשיבי, אני מדען. ‏אני מסתכל על עובדות ועל ראיות.
‏חפרתי בגבעה הזאת במשך שנים, ‏וכל מה שמצאתי זה סלע גיר!
‏אולי היא לא קיימת! ‏-היא קיימת.
‏יש לי רק שברי זיכרונות מאבא שלי... ‏-היא קיימת.
‏היא נפלה לידיים הלא נכונות ונסגרה. ‏רעידת האדמה מוכיחה זאת.
‏בסדר. אנחנו נוסעים לאכול משהו ‏ואז חוזרים לאיסטנבול.
‏תישארי כאן אם את רוצה, ‏תהני מטיסה בכדור פורח.
‏אתה כל כך עקשן! אף פעם לא תוכל ‏למצוא את המקום הזה בכל מקרה.
‏אתה לא מאמין שאולי קיים משהו ‏שאי אפשר להסביר מבחינה הגיונית.
‏היהירות שלך מוגזמת. ‏-אני יהיר?
‏את אומרת לי ‏לשכוח ממה שאני יודע ולסמוך עלייך,
‏ואני היהיר?
‏זה לא אפשרי?
‏לא יכול להיות ‏שקיימות אמיתות מעבר לידע שלנו?
‏קח את הפיזיקה הקוונטית למשל.
‏יש אפשרויות אחרות, חלקים אחרים ביקום.
‏אבל איך זה קשור אלינו?!
‏הנה איך זה קשור אלינו, ארהאן.
‏אני הגעתי מאפשרות אחרת כזאת.
‏אפשרות שבה התאהבנו,
‏ושבה אני נושאת ברחם את התינוק שלך.
‏יצאת מדעתך.
‏אבל איך זה קשור אלינו?!
‏בכלום, אתה צודק. זה לא קשור אלינו בכלל.
‏- תוצאת בדיקת היריון: חיובית -
‏מה העניין, עוסמן?
‏המפקד, יש כאן תיק שאתה צריך לראות מיד.
‏כנס.
‏נמצאה התאמה לטביעות האצבעות של עטייה.
‏- משטרת איסטנבול -
‏מה זה?
‏הכל כאן פשעים חמורים.
‏לא יכול להיות שעטייה עשתה את כל זה.
‏התיאור שלה נשלח לכל התחנות, ‏לשדות התעופה, לכל מקום.
‏כל היחידות מחפשות אותה.
‏תקשיב, עוסמן, ‏אני צריך למצוא אותה ראשון, הבנת?
‏אם תשמע משהו, תודיע רק לי, בסדר?
‏כן, המפקד. ‏-קדימה.
‏כדאי שנתחיל בעיר התת קרקעית?
‏היא ממשיכה עמוק למטה.
‏אפילו אם נעשה את זה, ‏יהיה קשה להגיע לאנשהו.
‏לאורך השנים, מפולות ותנועות טקטוניות ‏בטוח שינו את צורת המעברים.
‏כן, אבל עדיין...
‏אולי נצליח למצוא משהו. ‏-את מדממת מהאף.
‏תודה.
‏את בסדר?
‏אני בסדר, אל תדאג.
‏את בסדר?
‏את לוקחת תרופות?
‏לא, זאת בטח סתם בחילה מהנסיעה.
‏זה לא רציני.
‏את בטוחה? ‏-כן.
‏קאדיר? זה אתה?
‏לא, אני לא קאדיר. ‏אתה מתבלבל ביני לבין מישהו אחר.
‏נולדת מחדש, בן אדם? לא הזדקנת ביום!
‏אדוני, לא קוראים לי קאדיר.
‏אבל אתה קאדיר! קאדיר הזקן מנארליקויו.
‏קאדיר הזקן היה סבא שלי, ‏אתה בטח מתבלבל ביני לבינו.
‏אתה נראה בדיוק כמוהו!
‏איך קוראים לך?
‏ארהאן.
‏נכון! ארהאן, כמובן.
‏אתה מבקר את הקבר של אימא שלך?
‏הקבר של אימא שלי?
‏דוד יוסוף, קדימה, בוא נזוז. ברוכים הבאים.
‏ברוכים הבאים.
‏אתה מכאן?
‏כן, נולדתי כאן.
‏למה לא אמרת לי קודם?
‏זה משנה?
‏זה משנה מאוד, ארהאן.
‏זה אומר שגם לך יש קשר.
‏לא כדאי שנבקר בקבר של אימא שלך ‏אם אנחנו כבר כאן?
‏מה זה? מה כל כך דחוף?
‏מצאתי את זה בכיס המעיל של אוזאן.
‏אני לא חושבת שהוא עזב כדי להיות לבד.
‏מה זה?
‏מה זה אומר?
‏אוזאן אמר לך משהו?
‏זאת אומרת, ‏הוא אמר לך משהו בנוגע לאן שהוא הלך?
‏לא.
‏הוא אמר שהוא רוצה להיות לבד.
‏חשבתי שהוא רוצה להתרחק ממך.
‏באמת?
‏גם עטייה נעדרת. את חושבת שזה צירוף מקרים?
‏איפה עטייה?
‏היא אמרה להתראות והלכה.
‏התקשרתי אליה, אבל היא לא עונה.
‏אם עטייה תתקשר אלייך,
‏תגידי אך ורק לי, בסדר?
‏את מבינה?
‏כמה זמן גרת כאן?
‏עד גיל חמש או שש. אליף עדיין לא נולדה.
‏אתה...
‏זוכר מישהו? קרובי משפחה או משהו?
‏לא.
‏אף פעם לא רציתי לדעת על האנשים ‏שלקחו את הגופה של אימא שלי ועזבו אותנו.
‏ארהאן, מכאן.
‏מי זה?
‏מר נאזים,
‏אני אשתו של ארהאן.
‏אני לא תופסת אותו.
‏אתה היחיד שיכול לעזור לי.
‏בבקשה.
‏תודה.
‏לא שמעתי מבעלי כבר כמה שעות.
‏אני נורא מודאגת.
‏אני חושבת שאולי קרה לו משהו.
‏אני לא יודעת... ‏-אני יודע שאת מחפשת אותו.
‏אבל השאלה האמיתית היא...
‏מי עוד מחפש אותו?
‏מי נתן לך את הכתובת הזאת?
‏אני באמת לא מבינה מה אתה...
‏מה את רוצה ממני, גברת?
‏אם את רוצה לגרום לי להאמין שאת באמת ‏אוהבת את הבן שלי, אין לך אפילו מה לטרוח.
‏אז בוא נדבר בכנות.
‏או שתגיד לי איפה ארהאן, ‏או שתסכן את חייה של אליף.
‏איך את מעזה?
‏את לא פוחדת שאספר לארהאן?
‏לא, ממש לא.
‏מה אתה, נאזים קורטיץ?
‏עבור ארהאן אתה כלום.
‏איזה מקום יש לך בחיים שלו?
‏חור ענק.
‏הוא לא יאמין לך.
‏למילים שלך אין שום ערך בעיניו.
‏האמת היא שהוא שונא אותך.
‏אני יודע שאת לא מסוגלת לפגוע באליף.
‏ומה אם מישהו אחר יפגע בה?
‏עכשיו,
‏או שתגיד לי איפה ארהאן,
‏או שתצטרך להגיד לו ‏שאתה אשם במותו של אחותו,
‏בדיוק כמו שהיית אשם במותה של אימו.
‏- פרידה קורטיץ ‏1969-1995 -
‏- התפללו על נשמתה -
‏אימא.
‏כל כך מוזר.
‏כשאני אומר את זה ככה,
‏זה מרגיש כאילו את עדיין בחיים.
‏אבא בחיים.
‏את יודעת את זה.
‏טוב, את יודעת כל מה שאני עומד להגיד, ‏אבל זה בסדר.
‏חשבתי על זה כל כך הרבה.
‏רעידת האדמה ההיא. ‏הלוואי שזאת לא היית את, אלא אני ש...
‏זה כאילו שאני במעבר.
‏זה כאילו שכל דבר בחיי...
‏עומד להשתנות בפתאומיות.
‏אני לא יודע אם אני מוכן,
‏אימא.
‏היא הייתה יפה מאוד.
‏נכון.
‏הפרחים האלה די טריים.
‏מי מבקר אותה לדעתך?
‏יקירתי, את רוצה קצת מים?
‏כן, בבקשה.
‏תודה.
‏ראית מי הביא את הפרחים?
‏יש אישה שמבקרת כאן.
‏איך היא נראית? ‏-היא זקנה.
‏קוראים לה "האישה עם סימן הכוכב".
‏האישה עם סימן הכוכב?
‏כן, האישה עם סימן הכוכב.
‏אז איפה אפשר למצוא אותה? ‏-אני לא יודעת.
‏תודה.
‏מצאנו מקום להתחיל בו. ‏אני חושבת שכדאי לחפש את האישה הזאת.
‏למה?
‏בוא הנה.
‏מה קרה?
‏אני לא אנשוך, תתקרב. תראה את זה.
‏מה זה? ‏-הנה.
‏יש כאן סימן שנראה כמו כוכב, אז?
‏האישה הזאת תראה לנו ‏את המקום שאנחנו צריכים למצוא.
‏אני יודעת שזה נשמע לך מגוחך עכשיו, ‏אבל סמוך עליי.
‏ואנחנו נחפש אותה בכל רחבי קפדוקיה?
‏ארהאן!
‏ארהאן, זה אתה?
‏אתה לא ארהאן, הבן של נאזים? ‏-כן, זה אני.
‏ילד יקר שלי!
‏ברוך הבא!
‏תודה.
‏אני רב האמן איליאס, אתה זוכר? ‏הדוד איליאס, הקדר?
‏רב האמן איליאס! איך מצאת אותי?
‏אמרו לי בבית הקפה,
‏אז רצתי לפה. חיכיתי לך במשך שנים, ארהאן.
‏אתה נתת לי לשמור על משהו בשבילך.
‏לשמור?
‏כן, לשמור.
‏יקירתי?
‏סרדאר. ‏-איפה את?
‏אני כאן.
‏מה זה? ‏-מלק...
‏תסביר לי את זה מיד.
‏אני מקשיבה. ‏-בסדר, תירגעי.
‏יש דברים שלא יכולתי לשתף אותך בהם, מלק.
‏דברים ש...
‏קשורים לאנשים שאני עושה איתם עסקים.
‏ובבקשה,
‏בבקשה אל תיכנסי לזה, טוב?
‏הנייר הזה הגיע מכיס המעיל של אוזאן.
‏הנייר הזה, מה שסראפ אמרה...
‏אני לא מבינה מה קורה פה.
‏תמצא לי את אוזאן.
‏בבקשה.
‏תמצא לי את הבן שלי.
‏ענה לטלפון.
‏הלו? ‏-גיליתי איפה הם.
‏המקום הזה לא השתנה.
‏אני זוכר אותו היטב.
‏נחמד שאתה זוכר את ילדותו של ארהאן. ‏יש לך זיכרון טוב מאוד.
‏ארהאן לא היה ילד שאפשר לשכוח.
‏הוא היה בערך בן חמש או שש,
‏והשובב הקטן הזה עורר מהומה בכל העיירה.
‏באמת? מה הוא עשה?
‏הנה. ‏-תודה.
‏הוא נעלם.
‏כולנו חיפשנו אותו ‏במשך חמישה ימים וחמישה לילות.
‏חיפשנו בכל מקום, לא הייתה אבן שלא הפכנו. ‏לא הצלחנו למצוא אותו.
‏אימך המנוחה הייתה אומללה.
‏מוזר, אני לא זוכר את זה.
‏ואז מה קרה?
‏מצאנו אותו בדיוק כעבור חמישה ימים,
‏באיזו מערה.
‏הוא לא דיבר במשך ימים שלמים.
‏לא הבנו איך הוא הצליח ‏לשרוד בלי אוכל או מים.
‏חמישה ימים במערה. ‏היית יותר מאתגר אפילו ממני.
‏אתה לא זוכר?
‏ואז התפשטו שמועות.
‏יש כאלה שאמרו...
‏שהילד ראה שד. אחרים אמרו...
‏שהוא הפך לקדוש.
‏אבל אחרי שזה קרה, באת אליי בכל יום,
‏והכנת את אלה.
‏"דוד איליאס, שמור עליהם בשבילי.
‏יום אחד אני אבוא לקחת אותם", זה מה שאמרת.
‏בחיי, מי עושה מה שילד בן חמש אומר לו?
‏אבל הוא היה כל כך רציני כשהוא אמר את זה!
‏אז כך עשיתי.
‏למרות שגם האישה ההיא אמרה את זה.
‏"רב האמן איליאס, ארהאן יחזור בכל רגע.
‏תדאג שהם יישארו שימושיים", ככה היא אמרה.
‏איזו אישה?
‏זאת עם הקעקועים על הפרצוף.
‏מכנים אותה כאן "האישה עם סימן הכוכב".
‏היא גרה בבית שבו נולדת.
‏"את זוכרת את ילדותך, סראפ?
‏איזו מהן?
‏טוב, מה הזיכרון החי ביותר שלך? ‏הדבר הראשון שאת זוכרת?
‏אני זוכרת את אימא שלי ‏יושבת מתחת לכוכב נוגה,
‏ומסתכלת לכיוון הגבעה.
‏בטח הייתי בת שבע או שמונה.
‏היא סיפרה לי על הנסיכה של קפדוקיה,
‏'איסיאס.
‏יש כאלה שקוראים לה אייסיס.
‏היא ידועה כאלת הילודה,
‏והכוכב שם הוא המקום שממנו היא הגיעה', ‏כך היא סיפרה לי."
‏כן?
‏הם הודיעו לתחנות המשטרה ‏באזור נבשיר ולמשטרה הצבאית.
‏בסדר. אם הם תופסים אותה, תודיע לי מיד.
‏כן, המפקד.
‏ממש מוזר.
‏זה כאילו לא עבר זמן בכלל.
‏הכל נשאר בדיוק כמו שהיה.
‏סוף סוף הגעתם.
‏סבתא?
‏עטייה שלי.
‏את חיה! את כאן!
‏זה הבית שבו גדלתי, מי את?
‏אתה תקבל תשובות, בני, אבל קודם שבו.
‏אני מטפלת במקום הזה כבר שנים,
‏לקראת היום שבו ארהאן יחזור.
‏הייתי צריכה להגן על המקום הזה,
‏כי האוצר של ארהאן הקטן היה מוחבא כאן.
‏אני ציירתי את זה?
‏כן, אתה ציירת אותם.
‏אלה החלומות שהיו לך כשהיית ילד קטן.
‏ידעת מה התפקיד שלך בעולם ‏כבר כשהיית ילד קטן.
‏אף אחד לא האמין לך, אף אחד לא הקשיב לך,
‏חוץ מאדם אחד.
‏אבא שלך, נאזים. ‏הוא האמין שהחלומות שלך אמיתיים.
‏הוא לקח אתכם לאורפה,
‏ומצא את לב המקום,
‏אבל הוא מסר אותו לידיים הלא נכונות.
‏אבא שלי מקולל? את חושבת שהוא מקולל?
‏לא, אין דבר כזה קללה.
‏כל דבר שקיים הוא מבורך.
‏אתה כאן עכשיו.
‏זה תלוי בך לשנות שוב את הכל.
‏זה תלוי בשניכם.
‏שאל את נשמתך.
‏היא תגיד לך את האמת.
‏היא תסביר.
‏מה זה אומר?
‏כבר נפגשנו פעם,
‏וגם לפניה.
‏עטייה ואתה...
‏נפגשתם עוד הרבה לפני הרגע הזה.
‏אני לא מבין למה את מתכוונת.
‏אתה תבין.
‏תחזרו לשם.
‏למערה. אבל איך נמצא אותה?
‏לכו לעמק האהבה.
‏המעבר ייפתח בשעת השקיעה.
‏אתם חייבים למהר.
‏לכו לפני שהסערה תגיע.
‏"אבל איך כל זה קשור אלייך, סראפ?
‏יש לה גם שותף.
‏אחת מהם רצתה לפתור את תעלומת ההרים, ‏והשני את התעלומה שמתחת לאדמה.
‏כשהם התאחדו, נולד ילד מתוך רחם כדור הארץ.
‏'הילד הזה הוא באחריותנו', היא אמרה,
‏'ויום אחד הילד הזה יפתח את הדלת ‏לתעלומות האדמה והשמיים'."
‏אתה יודע למה קוראים למקום הזה עמק האהבה?
‏כן, לפי הסיפור,
‏לפני שנים רבות היו כאן שני כפרים אויבים.
‏ילד מכפר אחד התאהב בילדה מהכפר השני,
‏והם נישאו בסתר.
‏בליל החתונה,
‏אנשים מהכפר של הילדה ‏מצאו אותם והרגו את הילד.
‏הילדה לא עמדה בכאב, והתאבדה.
‏האלים רתחו מזעם.
‏הם שלחו מהשמיים גשם של אבנים על העמק הזה,
‏וכך נוצרו הצורות האלה. ‏אימא שלי סיפרה לי את זה.
‏היא הייתה לוקחת אותי לכאן.
‏אתה בהלם, נכון?
‏אתה עדיין לא מאמין למה שקרה עכשיו.
‏תספרי לי.
‏מה? ‏-הכל.
‏את הדברים שאמרת ‏שלא אאמין לך אם תספרי. את כולם.
‏אתה בטוח?
‏אנחנו כאן עד השקיעה, לא?
‏מתי קנית את זה?
‏אם כבר נהיה כאן הרבה זמן,
‏וקשה לסבול אותך,
‏והאזור הזה מפורסם ביין שלו...
‏את מי את מחפשת?
‏אני מחפשת את ארהאן. אני אשתו.
‏ארהאן נמצא איפה שהוא אמור להיות, ‏אבל את לא.
‏בבקשה תגידי לי איפה הוא, אם את יודעת.
‏מי את? מה עשית?
‏הראיתי לך את האמת.
‏אני אשתו של ארהאן, זאת האמת!
‏עכשיו תגידי לי איפה הוא!
‏אני אשרוף את המקום הזה.
‏אני אנעל אותך בתוך הבית ואשרוף אותו! ‏תגידי לי איפה הוא!
‏את חושבת שאש, הרס, כוח, זעם ואגו
‏הם כמו האהבה?
‏- סרדאר מתקשר -
‏עדיין יש לך הזדמנות לקבל החלטה.
‏אמרתי לך להגיד לי איפה הוא!
‏התעלומה מתחת לאדמה, המערה, זה אמיתי.
‏הייתי שם. ‏מצאתי את המקום הזה עם האיש שאני אוהבת.
‏אז...
‏איפה האיש הזה עכשיו?
‏רחוק.
‏אם אמצא את המערה, אוכל להגיע גם אליו.
‏או שאולי הוא יזכור אותי.
‏יש שם נס, ארהאן.
‏אני יודעת שקשה לך להאמין כרגע.
‏זה נבנה לפני אלפי שנים.
‏רק תחשוב, אלפי שנים ‏לפני שהאנושות עברה לחיים מיושבים.
‏הם רצו שיהיה להם חיבור אל השמיים.
‏הם בנו מקדשים ‏בשיטות שאנחנו עדיין לא מסוגלים להבין,
‏אולי כדי לדבר עם האלים שלהם.
‏ואז, מאיזושהי סיבה לא ידועה, הם כיסו אותם.
‏אדם גרמני, קלאוס שמידט, ‏הגיע לכאן ומצא את המקום הזה,
‏ואבא שלך ‏הצטרף לחפירות שהוא התחיל לערוך כאן.
‏הם מצאו דברים בני 12 אלף שנה.
‏יש אנשים שמאמינים ‏שהמקום הזה הוא גן העדן של אדם וחווה.
‏- סיריוס - אייסיס - אוסיריס -
‏המקום בו הכל התחיל.
‏אתה יודע מהי הדמות הנשית היחידה שם?
‏מה? ‏-אישה שיולדת.
‏אתה מבין?
‏רעידת האדמה התרחשה כשהחפירות רק התחילו.
‏במקום שממנו אני מגיעה, גילו את המקום הזה ‏כבר לפני שנים. אנשים יכולים לבקר שם.
‏מדענים מכל העולם מגיעים לשם ‏כדי לחקור אותו, לגלות את התעלומה שלו.
‏"במקום שממנו אני מגיעה"?
‏אולי הזמן הוא לא לינארי.
‏אולי מה שקורה באפשרות אחת, ‏משפיע על האחרות.
‏אולי יש מיליוני גרסאות שלנו ‏בחלקים אחרים ביקום.
‏האיש שאני אוהבת אמר לי את זה.
‏אתה יודע מה עוד הוא אמר?
‏"הייתי חייב לאהוב אותך."
‏מיהו האיש הזה?
‏ארהאן!
‏האנה?
‏האנה, מה את עושה כאן?
‏לא, מה אתה עושה כאן?
‏עם האישה הזאת, הפושעת!
‏מה?
‏מה הכוונה?
‏המשטרה מחפשת אותה.
‏היא משקרת.
‏מה זאת אומרת שהמשטרה מחפשת אותה?
‏האישה הזו שקרנית.
‏יש לה עבר פלילי והיא מעורערת נפשית.
‏עטייה, זה נכון? ‏-ברור שלא.
‏אז מה זה הסירנות האלה?
‏עטייה!
‏האנה, איך מצאת אותנו?
‏אני אגיד לך.
‏בעצם, מפקד המשטרה, מוסטפה, יגיד לך.
‏לא, בבקשה, אל תתעלפי.
‏אל תתעלפי עכשיו.
‏מפקד המשטרה, מר מוסטפה.
‏היי, ארהאן.
‏היי, נעים מאוד. בבקשה, שב. ‏-נעים מאוד.
‏אתה יכול להסתכל על זה?
‏אני לא מבינה מה קורה, המשטרה מחפשת אותי.
‏הם אומרים שאני פושעת.
‏לא משנה מה אחרים אומרים,
‏הגיע הזמן שתזכירי לעצמך מי את.
‏לכולם יש צורות שונות.
‏הם בוחרים בדרכים שונות
‏במסעה של הנפש אל הבגרות.
‏המשטרה גילתה ‏שעטייה הייתה מעורבת בפשעים רבים.
‏שוד, חטיפה...
‏מהי הדרך שלי כאן?
‏בניית שושלת משפחתית.
‏שושלת שחוזרת עוד הרבה אחורה.
‏השושלת שמחברת אותך ללב הגבעה.
‏את חייבת להגן עליה כאן, למען האחרים.
‏כשתיזכרו זה בזה,
‏הכל ישתנה לחלוטין, עטייה.
‏מר ארהאן, למה בדיוק הגעתם לכאן?
‏טוב, הגענו הנה כדי לחקור.
‏עטייה אמרה שהיא יכולה לעזור לי.
‏אני יכול לשאול מה בדיוק חקרתם?
‏מכרות.
‏חקירת מכרות.
‏האנה?
‏תקשיב, מר ארהאן,
‏אני לא מאמין ‏שעטייה ביצעה אף אחד מהפשעים האלה.
‏אני שוטר כבר שנים רבות. ‏הסתכלתי לה ישר בעיניים.
‏היא לא אדם כזה.
‏אני זקוק לעזרתך כדי לגלות את האמת.
‏המפקד, יש אישור למיקום החשודה. ‏רחוב נוגה מספר 8.
‏- משטרה -
‏את מוקפת! עטייה אוזגורסוי, תסגירי את עצמך!
‏סבתא, הם כאן.
‏משטרה! פתחו את הדלת!
‏עטייה אוזגורסוי, צאי החוצה עם ידיים למעלה!
‏את מוקפת!
‏עטייה אוזגורסוי,
‏זאת אזהרה אחרונה!
‏הגיע הזמן ללכת.
‏מה עם המערה? אמרת שהמעבר ייפתח.
‏לארהאן עדיין יש סיכוי.
‏המעבר מחכה לו. ‏את תפגשי אותו כשהוא יהיה מוכן.
‏תפסיקו! מה אתם עושים?! אני יוצאת!
‏סבתא, בואי.
‏בואי, לכאן.
‏בבקשה תחזיקי מעמד, סבתא!
‏אל תסגירי את עצמך, עטייה.
‏תחזרי הביתה.
‏הביתה?
‏מישהו מחכה לך שם.
‏באורפה...
‏תפסיקו לירות!
‏מי נתן לכם הוראה לירות? יצאתם מדעתכם?!
‏לא אנחנו ירינו, המפקד. ‏-אז מי ירה?
‏היריות הגיעו מהכיוון הזה.
‏לעזאזל.
‏איפה היית?
‏הייתי צריכה להיות לבד.
‏מה יקרה לעטייה עכשיו?
‏יעצרו אותה וישלחו אותה לכלא,
‏ואנחנו נמשיך בחיינו.
‏ארהאן, מה קורה?
‏ארהאן!
‏עצרי!
‏ארהאן!
‏עצרי!
‏חכי!
‏חיכית הרבה זמן כדי לצאת למסע הזה.
‏מי אתה?
‏מה עוצר בעדך?
‏במה אתה כל כך פוחד להיזכר?
‏אל תדאגי, בתי.
‏אבא שלך יזכור אותנו.
‏הוא ימצא אותנו.
‏אבא שלך חייב לזכור אותנו.
‏עברית: גלעד קשר