EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Der dukkede noget op, skat.
-Hvor er du? -Hvad gør du? Du lovede det.
Jeg er på farten. Jeg kommer snart hjem.
Hvor er du på vej hen, Erhan,?
Det fortæller jeg, når jeg kommer hjem, okay?
Jeg lægger på nu. Du skal ikke være bekymret.
-Jeg elsker dig. -Jeg elsker også dig.
Hvad laver du?
Jeg vil ikke findes, hvis det ikke allerede er sket.
Sludder! Hvem skulle lede efter os?
Du har stadig ikke fattet det. Serdar!
Vrøvler du nu igen?
Erhan, så du ikke ringen på Serdars finger?
Det var symbolet på stenene.
Hvis den er 16.000 år gammel, hvorfor kender Serdar så til den?
Hør, vi er her for at lede efter de passager, okay?
Derefter tager vi til Göbekli Tepe, hvor du fandt stenen.
Og jeg vil ikke høre mere vås, forstået?
Javel!
Hvad skal jeg gøre?
Jeg har sagt, at han ikke fortalte noget. Han nærer måske mistro til mig.
Forbered dig. Du skal møde din svigerfar.
Han burde vide, hvor Erhan er.
Jeg er dødtræt af at gå bag ryggen på Erhan.
Hvorfor fortæller du ham ikke alt?
Som hvad?
Hvorfor du tog Erhan til dig som en søn. Hvad du virkelig leder efter i Urfa.
Hvorfor du førte mig til ham.
Så er det nok!
Du går for langt, Hannah! Tal ikke om ting, der ikke vedkommer dig.
Jeg elsker Erhan, jeg vil ikke lyve for ham mere.
Hvis du elsker Erhan, så finder du ud af, hvor han er på vej hen med Atiye.
Ellers vil du miste ham for altid.
Sansar...
Få politiet til at gå efter Atiye.
Forfalsk en så plettet straffeattest, at hun ikke vil kunne skjule sig.
Vi kan måske finde noget i den her. Et vink om hvor vi skal starte.
Hvordan kender du min far?
Det gør jeg ikke. Jeg fulgte efter ham, da jeg så, at han overvågede Elif.
Overvågede Elif? Wow!
Sikken fantastisk far. Bravo!
Du har god grund til at være vred på ham. Men husk, at han ville beskytte jer.
Årh, hold nu op!
Hvad har du med det at gøre? Hvorfor skulle jeg stole på dig?
Vores familier kender hinanden.
Din far har kendt min mormor længe.
Hvad mener du?
Er det vigtigt? Vi skal lede efter passagen og så tage til Göbekli Tepe.
Jeg ved ikke engang, hvad min far fandt i Göbekli Tepe.
Han opdagede en underjordisk hule der.
Den hule...
Ja, hvad er der i den hule, Atiye?
-Du ville aldrig tro mig. -Gør et forsøg. Prøv at fortælle mig det.
Du skal se det med egne øjne.
Vi må finde det sted, Erhan. Ellers...
Ellers hvad?
Ellers vil der aldrig mere blive født børn.
Sludder. Det rene vanvid.
Hvad laver jeg her?
Intet af det giver mening, okay? Du lyder, som om du er gået fra forstanden.
Men jeg troede dig og tog helt hertil!
Du så også kortet og symbolet.
Atiye, jeg er videnskabsmand. Jeg ser på fakta og beviser.
Jeg har gravet der i årevis. Og jeg har kun fundet kalksten.
-Den findes måske ikke! -Jo.
Jeg har kun brudstykker af minder om min far.
Den findes. Den faldt i de forkerte hænder og lukkede i. Ergp jordskælvet.
Lad os spise noget og køre tilbage til Istanbul.
Bliv her, hvis du vil. Tag en tur i en luftballon.
Du er så stædig, at du alligevel aldrig ville finde stedet!
Du tror ikke, at der kan findes noget, du ikke kan forklare med logik.
-Din arrogance er for meget! -Er jeg arrogant?
Jeg skal glemme det, jeg ved, og stole på dig.
Og så er jeg arrogant?
Kan der ikke findes sandheder, der overgår vores fatteevne?
Som kvantefysik. Der findes andre muligheder og dele af universet.
Men hvad har det med os at gøre?
Lad mig fortælle dig det.
Jeg kom fra den anden mulighed.
En mulighed hvor vi forelskede os.
Og jeg er gravid med dit barn.
Du er bindegal.
Men hvad har det med os at gøre?
Intet, du har ret. Det har intet med os at gøre.
RESULTAT AF GRAVIDITETSTEST: POSITIV
Hvad er der, Osman?
Chef, der er en fil, du bør se med det samme.
Kom indenfor.
Atiyes fingeraftryk matcher.
ISTANBULS POLITI
Hvad er det her?
Det er grove forbrydelser.
Atiye kunne ikke have gjort alt det.
Signalementet er udsendt til alle politistationer, lufthavne, overalt.
Alle enheder leder efter hende.
Hør her, Osman. Jeg skal finde hende først.
Hvis du hører noget, giver du kun mig besked, okay?
-Javel, chef. -Kom.
Skal vi begynde med den underjordiske by?
Den går så dybt ned.
Selvom vi gjorde det, ville det være svært at nå nogen vegne.
Med tiden vil jordskred og tektonisk bevægelser
have ændret passagernes udformning.
Ja, men alligevel...
-Vi kunne finde noget. -Du har næseblod.
Tak.
Har du det godt?
Jeg har det fint, bare rolig.
Er du okay?
Tager du nogen form for medicin?
Nej, det er nok bare køresyge. Det er ikke noget.
-Er du sikker? -Ja.
Kadir? Er det dig?
Nej, jeg er ikke Kadir. Du forveksler mig med en anden.
Blev du genfødt? Du ser ikke en dag ældre ud.
Jeg hedder ikke Kadir.
Men du er jo Kadir, gamle Kadir fra Narlıkuyu.
Gamle Kadir var min farfar. Du forveksler mig nok med ham.
Du ligner ham på en prik.
-Hvad hedder du? -Erhan.
Nå, ja! Erhan, selvfølgelig.
Besøger du din mors grav?
Min mors grav?
Kom nu, onkel Yusuf. Velkommen.
Velkommen.
Er du herfra?
Ja, jeg er født her.
Hvorfor har du ikke sagt det?
-Betyder det noget? -Det betyder meget, Erhan.
Det betyder, at du også har en tilknytning.
Skal vi ikke besøge din mors grav, nu vi er her?
Hvad er der? Hvorfor haster det sådan?
Jeg fandt det i Ozans frakkelomme. Jeg tror ikke, han ville være alene.
Hvad er det?
Hvad betyder det?
Sagde Ozan noget til dig?
Altså, sagde han noget om, hvor han tog hen?
Nej. Han sagde, at han havde brug for at være alene.
-Jeg troede, han ville væk fra dig. -Tror du det?
Atiye er også forsvundet. Er det en tilfældighed?
Hvor er Atiye?
Hun sagde farvel og tog af sted. Jeg ringede, men fik ikke fat i hende.
Hvis Atiye ringer til dig,
skal du kun sige det til mig, okay?
Forstået?
Hvor længe boede du her?
Til jeg var fem, seks år. Elif var ikke født endnu.
Kan du huske nogen? En levende slægtning eller noget?
Nej.
Jeg har aldrig villet vide af dem, der tog mors lig og efterlod os.
Erhan! Denne vej.
Hvem er det?
Hr. Nazım...
Jeg er Erhans kone.
Jeg kan ikke få fat i Erhan. Du er den eneste, som kan hjælpe mig.
Jeg beder dig.
Tak.
Jeg har ikke hørt fra min mand i timevis. Jeg er så bekymret.
Jeg tror, der kan være sket ham noget.
Jeg ved, at du leder efter ham. Men her er det egentlige spørgsmål.
Hvem mere leder efter ham? Hvem gav dig denne adresse?
-Jeg forstår virkelig ikke... -Hvad vil du mig, frue?
Hvis du vil bilde mig ind, at du virkelig elsker min søn, kan du godt droppe det.
Så lad os være ærlige.
Enten siger du, hvor Erhan er, eller også bringer du Elifs liv i fare.
Hvor vover du?
Frygter du ikke, at Erhan hører det?
Nej, det gør jeg ikke.
Hvad er du, Nazım Kurtiz?
Intet, for Erhan.
Hvad er din rolle i hans liv? Et enormt tomrum.
Han ville aldrig tro dig.
Dine ord er intet værd for ham.
Han hader dig faktisk.
Du kan ikke gøre Elif fortræd.
Hvad hvis nogen anden gør det?
Nuvel...
Enten fortæller du mig, hvor Erhan er,
eller også må du fortælle ham, at hans søster død er din skyld.
Ligesom hans mors død var det.
BED FOR HENDES SJÆL
Mor.
Hvor mærkeligt...
Når jeg siger det sådan,
føles det, som om du stadig er i live.
Far er i live.
Det ved du godt.
Ja, du ved godt alt det, jeg nu vil sige, men det er okay.
Jeg har tænkt så meget på det.
Jordskælvet... Gid det ikke var dig. Gid det var mig, som...
Jeg føler mig som i en overgangsfase.
Som om alting i mit liv...
...snart vil forandre sig brat. Jeg ved ikke, om jeg er parat, mor.
Hun var virkelig smuk.
Det var hun.
Blomsterne er ret friske. Hvem tror du besøger hende?
Vil I have lidt vand?
Ja, tak.
Tak.
-Så du, hvem som kom med blomsterne? -Der kommer tit en kvinde her.
-Hvordan ser hun ud? -Hun er gammel.
Det er "kvinden med stjernemærket".
-Kvinden med stjernemærket? -Ja, kvinden med stjernemærket.
-Hvor kan vi finde hende? -Det ved jeg ikke.
Tak.
Vi fandt et sted at starte. Lad os lede efter den kvinde.
Hvorfor?
Kom her.
Hvad er der?
Jeg bider ikke, træd nærmere. Kig på det her.
Hvad er det?
Her.
Der er et mærke, der ligner en stjerne. Og?
Kvinden kan vise os stedet, vi skal finde.
Jeg ved, at det lyder fjollet nu, men stol på mig.
Skal vi lede i hele Kappadokien efter hende?
Erhan!
Erhan, er det dig?
-Er du ikke Erhan, Nazıms søn? -Jo, det er jeg.
Åh, min kære dreng!
Velkommen.
Tak.
Jeg er mester İlyas, husker du mig? Onkel İlyas, pottemageren?
-Mester İlyas, hvordan fandt du mig? -De fortalte mig det på kaffebaren.
Jeg løb herhen. Jeg har ventet på dig. Du bad mig opbevare noget for dig.
-Opbevare? -Ja, opbevare.
Skat?
-Serdar. -Hvor er du?
Jeg er her.
-Hvad er det her? -Melek...
Forklar det med det samme.
-Jeg lytter! -Okay. Tag det roligt.
Visse ting kunne jeg ikke dele med dig, Melek.
De ting der har noget at gøre med folk, jeg laver forretninger med.
Og vær sød...
Vær sød ikke at snage i det, okay?
Papiret her er fra Ozans lomme.
Det stykke papir, det Serap sagde...
Jeg forstår ikke, hvad der foregår.
Find Ozan for mig.
Jeg beder dig.
Find min søn for mig.
Tag telefonen.
-Hallo? -Jeg fandt ud af, hvor de er.
Intet har forandret sig her.
Jeg husker det tydeligt.
Det er smukt, at du husker Erhans barndom. Din hukommelse er god.
Erhan var ikke et barn, man kunne glemme.
Han var fem eller seks år gammel.
Purken vakte stort postyr i hele byen.
Nå? Hvad gjorde han?
Tak.
Han forsvandt.
Vi ledte alle sammen efter ham i fem dage og fem nætter.
Vi ledte overalt og vendte hver en sten. Vi kunne ikke finde ham.
Din afdøde mor var helt ude af den!
-Mærkeligt, det kan jeg ikke huske. -Hvad sket der?
Vi fandt ham præcis fem dage senere. I en eller anden hule.
Han talte ikke i flere dage.
Vi kunne ikke begribe, hvordan han overlevede uden mad eller vand.
Fem dage i en hule. Du var endda mere besværlig end mig.
Husker du ikke det?
Og snart spredte rygterne sig.
Nogle sagde...
...at barnet havde set en "jinn".
Andre sagde...
...at han var blevet en helgen.
Men efter det kom du til mig hver eneste dag.
Og du lavede de her.
"Onkel İlyas, pas på de her for mig.
En dag vil jeg komme og hente dem", sagde du.
Hvem gør det, et barn på fem siger?
Men han var så alvorlig, når han sagde det. Så det gjorde jeg.
Men hende kvinden sagde det også.
"Mester İlyas, Erhan vender snart tilbage.
Hav dem ved hånden", sagde hun.
Hvilken kvinde?
Hende med tatoveringen i ansigtet. Den såkaldte "kvinde med stjernemærket".
Hun bor i det hus, hvor du blev født.
Husker du din barndom, Serap?
Hvilken af dem?
Hvad er din mest levende erindring? Det første du kan huske?
Jeg husker min mor, siddende under Venus.
Med blikket rettet mod bjerget.
Jeg må have været syv eller otte år.
Hun fortalte mig om Prinsessen af Kappadokien.
"İsias.
Nogle kalder hende İsis. Hun er kendt som fødslens gudinde.
Og stjernen er der, hvor hun kom fra", sagde hun.
Ja?
De har underrettet politistationerne ved Nevşehir og gendarmeriet.
Okay. Giv mig besked, hvis hun bliver fanget.
Javel, chef.
Det er mærkeligt...
Det er, som om tiden har stået stille. Alting er, som det var.
Endelig er I her.
Mormor!
-Min Atiye! -Du er i live, du er her.
Jeg voksede op her i huset. Hvem er du?
Du skal nok få svar på det, min søn. Men tag først plads.
Jeg har passet huset her i mange år...
Til den dag Erhan vendte tilbage.
Jeg måtte beskytte stedet, fordi lille Erhans skat lå gemt her.
Tegnede jeg dem?
Ja, det gjorde du.
Det er de drømme, du havde som barn.
Du kendte din pligt i denne verden, dengang du kun var et barn.
Ingen troede dig, ingen lyttede til dig.
Undtagen én person...
Din far, Nazım. Han troede, at dine drømme var virkelige.
Han tog dig med til Urfa...
...og fandt dets hjerte.
Men han overrakte det til de forkerte personer.
Er min far forbandet? Tror du, han er forbandet?
Nej, der findes ikke nogen forbandelse.
Alt det, der er, er velsignet.
Du er her nu.
Det er op til dig at forandre alting endnu engang.
Det er op til jer begge.
Spørg din sjæl.
Den vil fortælle dig sandheden. Den vil forklare det.
Hvad skal det sige?
Vi har mødt hinanden før.
Og før det.
Atiye og dig...
I mødte hinanden længe før dette øjeblik.
Jeg forstår ikke, hvad du mener.
Det vil du gøre.
Tag tilbage dertil.
Til hulen. Men hvordan skal vi finde den?
Tag til Kærlighedens Dal. Passagen vil åbne sig ved solnedgang.
I skal skynde jer.
Tag derhen før uvejret bryder løs.
Men hvad har alt det med dig at gøre, Serap?
"Og hun havde en partner. Den ene var efter bjergenes gåde,
den anden var efter undergrunden.
Da de forenedes, fødtes et barn af Jordens skød.
Det barn blev overdraget til os", sagde hun. "Og når tiden er inde,
vil det barn åbne døren til Jorden og himlens mysterium."
Ved du, hvorfor den kaldes Kærlighedens Dal?
Ja. Ifølge historien,
for mange år siden, var to landsbyer her hinandens fjende.
En dreng fra en landsby forelskede sig i en pige fra den anden landsby,
og de blev gift i hemmelighed. På bryllupsnatten
fandt folk fra pigens landsby dem og dræbte drengen.
Pigen kunne ikke holde smerten ud og tog livet af sig selv. Guderne var rasende.
De sendte en regn af sten ned på landsbyen fra himlen.
Og så dannedes disse former. Det fortalte min mor mig.
Hun tog mig tit med herud.
Du er chokeret, ikke? Du kan stadig ikke fatte, hvad der skete.
-Fortæl. -Hvad?
Alt. Det, du sagde, jeg aldrig ville tro på. Det hele.
Er du sikker?
Vi skal jo være her til solnedgang, ikke?
Hvornår købte du den?
Vi skal jo blive her lidt...
...og du er svær at holde ud... og egnen her er berømt for sin vin...
Hvem leder du efter?
Jeg leder efter Erhan. Jeg er hans kone.
Erhan er der, hvor han bør være, men det er du ikke.
Vær sød at sige, hvor han er, hvis du ved det.
Hvem er du? Hvad gjorde du?
Jeg viste dig sandheden.
Jeg er Erhans kone, det er sandheden!
Sig mig nu, hvor han er.
Jeg låser dig inde i huset og brænder det ned. Sig, hvor han er!
Tror du, at ild, ødelæggelse, magt, vrede og ego
er det samme som kærlighed?
Du har stadig mulighed for at træffe et valg.
Du skal sige mig, hvor han e!
Mysteriet under jorden, hulen, er virkeligt.
Jeg var der. Jeg fandt stedet med ham, jeg elsker.
Og... Hvor er han nu henne?
Langt væk.
Hvis jeg finder hulen, kan jeg også nå frem til ham.
Eller måske vil han huske mig.
Der er et mirakel der, Erhan. Jeg ved, at det er svært at tro lige nu.
Det blev bygget for tusinder af år siden.
Tænk engang, tusinder af år før menneskets overgang til at bo fast et sted.
De ville have en forbindelse til himlen.
De byggede templer med metoder, vi stadig ikke kan forstå,
måske for at tale med deres guder.
Og så, af uforklarlige grunde, dækkede de dem til.
En tysker, Klaus Schmidt, kom her og opdagede stedet.
Din far sluttede sig til den udgravning, han begyndte på.
De ting, de fandt, er mindst 12.000 år gamle.
Nogle tror, at stedet er Adam og Evas himmel.
Stedet hvor alting begyndte.
Ved du, hvad den eneste kvindelige figur derinde er?
-Hvad? -En fødende kvinde.
Forstår du det?
Jordskælvet skete, da udgravningen lige var begyndt.
Der hvor jeg kommer fra, blev stedet opdaget for længe siden. Folk besøger det.
Videnskabsmænd fra hele verden studerer det og vil opklare dets mysterium.
"Hvor jeg kommer fra"?
Tiden er måske ikke lineær.
Måske kan det, der sker i en mulighed, påvirke andre.
Måske er der millioner af os i andre dele af universet.
Det sagde manden, jeg elsker.
Ved du, hvad han mere sagde?
"Jeg måtte elske dig."
Hvem er den mand?
Erhan!
Hannah?
Hannah, hvad laver du her?
Nej, hvad laver du her? Med den kvinde, en forbryder.
Hvabehar?
Hvad mener du?
-Politiet leder efter hende. -Hun lyver.
Hvad mener du, at politiet leder efter hende?
Hun er en løgner. Hun er tidligere straffet og mentalt ustabil.
-Er det sandt, Atiye? -Selvfølgelig ikke.
Hvad er det så for nogle sirener?
Atiye!
Hvordan fandt du os, Hannah?
Det skal jeg sige dig. Det vil politichef Mustafa faktisk sige dig.
Nej, du må ikke besvime.
Du må ikke besvime nu.
Politichef Mustafa.
-Hej. Erhan. -Goddag. Værsgo.
Kan du kigge på det her?
Jeg ved ikke, hvad der foregår. Politiet leder efter mig.
De siger, jeg er en forbryder.
Ligegyldig hvad andre siger,
er det på tide, at du påminder dig selv om, hvem du er.
Alle har forskellige former.
De vælger forskellige stier...
...på sjælens færd mod modenhed.
Politiet fandt ud af, at Atiye var indblandet i diverse forbrydelser.
Røveri, kidnapning...
Hvad er min sti her?
At videreføre en familiearv.
En arv der går langt tilbage i tiden.
Den arv der knytter dig til bjergets hjerte.
Du skal beskytte stedet her, for andre.
Når I husker hinanden,
vil alting blive helt anderledes, Atiye.
Lige præcis hvorfor rejste du hertil, hr. Erhan?
Vi kom for undersøge noget. Atiye sagde, hun kunne hjælpe mig.
Kan du fortælle mig præcis hvad, I undersøger?
Miner.
Vi undersøger minerne.
Hannah?
Hør, hr. Erhan...
Jeg tror ikke, at Atiye begik nogen af de forbrydelser.
Jeg har været politimand i mange år. Jeg så hende lige i øjnene.
Sådan en person er hun ikke.
Jeg har brug for din hjælp med at afsløre sandheden.
Chef, den mistænktes position er bekræftet. Venusgade nummer 8.
Du er omringet! Overgiv dig, Atiye Özgürsoy!
De er her, mormor.
Det er politiet! Åbn døren!
Atiye Özgürsoy, træd ud med hænderne oppe!
Du er omringet!
Det her er sidste advarsel, Atiye Özgürsoy!
Det er på tide at gå.
Hvad med hulen? Du sagde, at passagen ville åbne sig.
Erhan har stadig en chance.
Passagen venter på ham. I vil mødes, når han er parat.
Stop! Hvad gør I? Jeg kommer ud nu!
Kom, mormor.
Kom nu. Her.
Hold ud, mormor. Vær sød at holde ud.
Du skal ikke overgive dig. Tag hjem, Atiye.
Hjem?
Nogen venter på dig der.
I Urfa...
Indstil skydningen!
Hvem beordrede jer til at skyde? Er I vanvittige?
-Vi skød ikke. -Hvem gjorde så?
Skuddene kom derovre fra.
Pokkers også...
Hvor var du?
Jeg havde brug for at være alene.
Hvad vil der ske med Atiye nu?
Hun bliver anholdt og sat i fængsel.
Og vi kommer videre med vores liv.
Hvad er der, Erhan?
Erhan!
Stop!
Erhan!
Stop!
Vent!
Du har ventet længe på at drage ud på denne færd.
Hvem er du?
Hvad holder dig tilbage? Hvad er du så bange for at erindre?
Bare rolig, min datter.
Din far skal nok huske os.
Han finder os.
Din far skal huske os.
Tekster af: Sheila N. Hasahya