Mor!
- Hjælp! - Er Tuva her?
Hvor er Tuva?
- Er Tuva her? Hvor er hun? - Vi skulle svømme hen til broen.
Tuva, jeg er her.
Kom så. Kom så, Tuva!
Kom så.
Kom så!
Tuva ...
Ida, du skulle passe på hende! Du skulle passe på hende!
Hvis hun var død, havde det været din skyld!
Mor.
Ved du hvad, skat? Det er midt om natten. Du skal sove.
- Skal du svømme? - Jeg skal dykke.
- Med Tuva og mormor. - Har man så strømper på?
Ja, for ellers får man kolde fødder, men det er gummistrømper.
Du må komme med ud at dykke, når du bliver lidt større.
Hvor skal vi bo, når dig og far bliver skilt?
- Hvem har sagt, vi skal skilles? - Erik siger, at I skal skilles.
Det er derfor, far bor på det andet værelse.
Vi skal ikke skilles.
Det hele skal nok blive godt. Det lover jeg.
- Her. Har du en termodragt på? - Jeg tænker mig varm.
- Herinde er der 30 grader. - Det behøves ikke i Filippinerne.
Fire måneder med lettjente penge.
I er godt dumme at gøre det her hele vinteren.
Et sidste isbad.
Hovedskruen ser okay ud.
Lidt småskader på et og tre. Ikke noget mærkeligt.
- Okay. Fortsæt til bovskruen. - Jeg er på vej.
Jeg er fremme.
- Bekræft, at motoren er standset. - Det er bekræftet.
Dykker i røret.
- Hvordan ser det ud? - Det sædvanlige møg.
Reb og net.
Det tager et kvarter.
Her er skidekoldt. Jeg skulle have taget en anden termodragt på.
Skulle du ikke tænke dig varm?
Om fire dage ...
... må du gøre det her selv.
Overfladen? Skruen bevægede sig.
- Ved broen, at jeg er her? - Kan det være strømmen?
Der er ingen strøm her. Skruen kørte rundt.
Det var en mekanisk bevægelse. Skruen kører!
- Tuva! - Slip mig!
Det var ikke nogens skyld.
- Tuva! - Stop!
- Tuva! - Slip mig!
- Ida! - Hej.
- Hej. Har du været tidligt oppe? - Ikke når man har små børn.
- Hvad er der sket med din hånd? - Ikke noget.
Vi tager dine sager. Mor venter.
Mor!
- Hej, Tuva. - Hej!
- Hej, Ida. - Hej.
Hej, min skat.
Du må komme og besøge mig oftere.
Knut! Knut! Knut!
Det er dejligt at have jer begge to her for en gangs skyld.
Vi skal være sammen en weekend og dykke og være ude i naturen -
- og være til stede i vores sjæl.
- Hvordan går det med børnene? - Godt. De er blevet så store.
Og hvad med Einar?
Det går godt. Vi går til terapi.
Foreslog din far det? Det ville han altid have, at vi skulle gøre.
Terapi til evig tid. Man kan ikke snakke sig til at elske nogen.
Enten er den der, eller også er den der ikke. Vær ikke som din far.
- Bare se til, mens det går galt. - Vi fortsætter terapien.
Ingen kommer og hjælper dig. Hvem skulle det være?
Og sig ikke, at I gør det for børnenes skyld.
Ida. Jeg vil ikke være hård mod dig. Undskyld.
Det var ikke sådan, det skulle være.
- Du kan ikke dykke med den hoste. - En kop te og lidt søvn hjælper.
Vi tager den med ro i aften.
Hvorfor banker du på?
- Hvad er der? - I bilen i dag ...
Hun kan ikke tage medicin og dykke. Uden den bliver hun lidt ...
- Blæs på det. - Du er bedre til at håndtere hende.
Jeg har måske mere øvelse.
Blæs på det.
Jeg tænkte på, at du måske ville tage med til Sverige efter dykket.
- Børnene savner dig meget. - Jeg skal rejse til Filippinerne.
En anden gang. Godnat.
Godnat.
... først på dagen. Senere sne med dårlig sigtbarhed.
Minus fem grader ...
Et varmt badekar er det eneste, hun kommer til at dykke i i dag.
Hvad fanden laver du?
Mor flipper helt ud, hvis hun opdager, at jeg ryger.
- Hvor længe har du gjort det? - Det her er den anden hund.
Skal vi køre?
Du ...
Vågn op. Se der.
- Hej. Er du punkteret? - Ja, men hjælpen er på vej.
- Har du et reservedæk? - Hjælpen kommer når som helst.
- Vi kan ikke efterlade dig her. - De er på vej.
- Lukker du op? - Tuva, hun vil jo vente på hjælp.
Det er magi.
Ja ... Hej hej.
- Er I veninder? - Søstre.
- Eller halvsøstre. - Mor tog tit på dykkerferie alene.
Tuva, du kan godt holde op. De er her.
For helvede.
Kom så, Knut.
Det virker bekendt. Så vidt jeg husker, stillede mor sig dernede.
Det virker, som om du og mor laver mange ting sammen.
Skal du surmule eller dykke?
Her.
Knut!
Dykkerfirmaet har så meget, at ingen holder øje.
Har du hugget dem?
Trådløs kommunikation.
Jeg har ikke dykket med helmaske længe.
Kom nu, gnavpot. Det er let.
Knut!
Kom. Sit.
Kom.
Knut. Kom så.
Hvor er din telefon? Tjek batteri og signal.
Jeg har 80 % batteri og 3/4 signal.
Okay, vi har også en satellittelefon.
Pis.
Vi må hellere bære tingene ind under udhænget.
14 meter ned her langs væggen.
Rundt om odden begynder gennemsvømningen.
Den skal være åben.
Sprækkesystemet stiger op til fem meter. Det er vores sikkerhedsstop.
- Okay? - Okay.
Dykker 1 er tilkoblet.
Hvis noget går ad helvede til ...
- Ida, er du med? - Ja, jeg kommer.
- Det er sgu lidt uhyggeligt. - Bare rolig.
Det bliver bredere lidt længere fremme.
Der er en smal passage, og så bliver det større.
Kan du svømme lidt langsommere, så jeg kan følge med?
Det var lige her, mor og jeg var.
Bare lidt længere.
Smal passage.
Okay, det er her.
Stop her, så skal du bare se.
Tryk lidt luft ud.
Hvorfor?
Hvorfor gør du alting så besværligt?
- Lad være! Lad mit udstyr være! - Tryk nu lidt luft ud.
Det er nok. Kom.
Du kan ikke ånde her. Du får kulilteforgiftning.
Det er ligesom en dykkerklokke. Vi kan være her lidt.
Se der. Mor ødelagde min dykkerkniv, da hun lavede det.
Den første rigtige ting, jeg købte for mine egne penge.
Jeg elskede sgu den kniv.
- Hvad er der? - Ikke noget.
Hold op med at mumle og surmule.
Du og mor har altid haft noget sammen, som jeg ikke var med i.
- Det er hugget i sten. - Hold nu op, Ida.
Det var ikke noget, jeg valgte. Er det min skyld?
Det sker, når familier bliver splittet, og folk vælger side.
Ligesom mine børn nu må vælge side, og jeg kan ikke gøre en skid!
- Det sker igen! - Hold op.
Hvad sker der? Du sagde, at det gik godt.
Det går skidedårligt.
Jeg fryser.
Ida ...
Hvor meget luft har du tilbage?
55.
- Det er lidt lavt. Fryser du? - Ja, selvfølgelig fryser jeg.
Tre minutters sikkerhedsstop, og så går vi op.
Ida, se der!
Hold da kæft.
De er ikke farlige, bare nysgerrige.
Svar dog. De taler med dig.
- Hvorfor stak de af? - Hvem ved?
Pas på! For helvede!
- Er du okay? - Det gjorde ondt.
- Vi går op uden sikkerhedsstop. - Tuva!
Tuva!
Tilbage!
Tuva!
Jeg kommer, Tuva!
Tuva!
Jeg sidder fast!
Lys op med din lommelygte, så jeg kan se, hvor du er.
- Ida, hold op. - Jeg kan ikke se dig.
Hold kæft! Vi må forholde os roligt. Forstår du det?
Hvilken dybde er du på?
- 22 meter. - Okay. Hør her.
Jeg sidder fast. Tag det roligt. Spar på luften.
- Svøm ned mod bunden. - Okay.
En ting ad gangen. Du skal bare ned til bunden. Ikke andet.
Bare fortsæt ned. Tæt på væggen, tror jeg.
- Jeg er nede. - Godt. Hvilken dybde er du på?
33 meter! Tuva, vi kan ikke være hernede.
Tag det roligt. Der er marginaler. Lys 360 grader rundt med lygten.
- Kan du se mig? - Nej.
Har du linen til markeringsbøjen i din benlomme?
Ja, det tror jeg. Jeg har den her.
Fastgør linen til noget der, hvor du er.
Du må arbejde hurtigt og finde mig, inden du løber tør for luft.
- Svøm højst 20 meter. - I hvilken retning?
Bare vælg. Til venstre.
- Tuva, kan du ikke komme fri? - Nej, jeg sidder helt fast.
- Jeg burde være helt knust. - Du må prøve at komme fri.
- Det går ikke. - Jeg har svømmet 20 meter.
- Jeg kan ikke se dig. - Okay, vend om.
Fastgør linen igen. Du må ikke fare vild. Du skal være hurtig.
Jeg kan ikke være langt væk. Bare fortsæt.
Tuva, jeg kan ikke se noget.
Der er bare sten, der er faldet ned, alle vegne.
- Hvor meget luft har du? - 35 bar. Jeg løber snart tør.
Okay. Tag det roligt. Træk vejret roligt.
Du må spare på luften. Du må finde mig, inden du løber tør.
Ida! Jeg kan se lyset fra din lygte. Fortsæt.
Der er du. Jeg kan se dig.
- Tag det roligt. - Nej, nej, nej.
- Åh gud. - Hør på mig.
- Vi skal have stenen væk! - Ida, hold op!
- Hør her. Vi kan ikke flytte stenen. - Vi skal have den væk!
Tag det nu roligt!
Vi skal have dig væk, Tuva!
- Skub! - Vi kan ikke flytte stenen.
Tag det roligt. Det skal nok gå.
Ida, tag dig sammen. Der er noget, vi må gøre.
- Vi skal have dig væk, Tuva. - En ting ad gangen. Okay?
I min højre benlomme er der nogle markeringslys.
Du skal markere stedet, og så skal du op og ringe efter hjælp.
Bagefter dykker du ned til mig med ekstra luft.
Der er to flasker ved dykkerstedet.
Du skal fastgøre linen til markeringsbøjen her hos mig.
Fyld bøjen med luft, så den stiger op til overfladen.
Bagefter går du op uden sikkerhedsstop.
Når du er oppe, ringer du efter hjælp.
Ida? Du kan godt klare det. Du skal bare ringe efter hjælp.
Jeg skal nok klare mig. Op til overfladen nu. Kom så.
Din dykkercomputer vil varsle om et sikkerhedsstop.
- Blæs på det. Der er marginaler. - Der kom varslet om sikkerhedsstop.
Glem det. Du kan holde et længere stop under det næste dyk.
- Op med dig og ring efter hjælp. - Okay, jeg går op nu.
Okay.
Nej, nej, nej. For helvede.
Der har også været stenskred heroppe. Telefonerne og flaskerne er ødelagt.
- Kan du få den ud? - Alt er væk.
- Tuva! - Der ligger to flasker i bilen.
- Bilnøglerne ligger under stenene. - Slå ruden i stykker!
Tag donkraften i bagagerummet. Sæt en timer. Du har et kvarter.
Løft stenen med donkraften. Skynd dig hen til bilen.
Bagagerum, bagagerum.
Hvad helvede?
Bagagerummet. Nej, nej, nej. For helvede.
Nej, for helvede!
For helvede!
Åh gud.
BAGSÆDEUDLØSER
Hjælp!
Huset ligger der.
En kilometer.
- Tuva, jeg er her. - Har du tingene med?
- Jeg kunne ikke åbne bagagerummet. - Fik du luftflaskerne med?
Hjælp!
- Tuva! - Jeg løber snart tør for luft.
Tuva, der kom et fly. Jeg ved ikke, om de så mig.
Du skal komme ned nu. Jeg er næsten på nul.
Flyet! Det er tilbage!
- For helvede! - Tænd dit nødblus!
Jeg har det ikke. Jeg tændte det før.
Hør her. Jeg er på nul. Jeg løber tør når som helst.
Flyet vender. De har set mig.
- Tuva! - Dykker frakoblet.
30 sekunder, jeg kommer!
Tuva, jeg kommer. Kan du høre mig? Jeg er der snart.
Okay?
Jeg tabte den anden flaske, da jeg signalerede til flyet.
Jeg må finde den. Jeg efterlader min luftflaske her hos dig. Okay?
Jeg kunne ikke finde tilbage. Jeg kunne ikke finde dig.
Jeg kobler din maske til flasken. Vi må skynde os. Flyet er deroppe.
Den virker.
Flyet er deroppe og kredser rundt. De så mig og kom tilbage.
- Jeg må op igen. Vi må skynde os. - Ja, okay. Op med dig!
Kom så! Op med dig!
Ida, denne gang skal du holde et sikkerhedsstop.
Hvorfor det? Jeg var kun nede i et par minutter.
Jeg må op. Flyet er deroppe. Vi kan ikke vente.
- Nej, du skal blive på tre meter. - Okay, jeg er på tre meter.
- Hvor længe skal jeg blive? - Det er langt uden for tabellen.
- Flyet kredser rundt deroppe. - Du skal holde et sikkerhedsstop.
- Der er marginaler. Jeg må op nu! - Ida, nej!
- Nej, nej, nej! - Hvad er der?
Forpulede lort! Flyet er væk! Hvad gør vi nu?
- Tuva, hvad gør vi nu? - Du må hente donkraften i bilen.
Det går ikke. Jeg har prøvet. Men der er et hus på kortet.
- Hent donkraften, og løft stenen. - Nej, huset er meget bedre.
- Jeg kan hente hjælp. - Der kommer ingen og hjælper os.
Hent donkraften i bilen. Vi klarer det her selv.
Hold kæft, Knut!
Hold kæft!
Hallo?
For helvede.
Vovse?
Hej, vovse. Rolig.
Tag det roligt.
For helvede!
Ikke dragten, for helvede.
Skype, Skype, Skype ...
Skype.
Tilslut Eyvinds mobil.
Forpulede lort! For helvede!
DYKKER SIDDER FAST PÅ 33 METER RING 112!!
Nærige nordmænd.
Donkraften, for helvede.
Punkteringsspray.
Tape, tape, tape.
Okay.
Tuva, der var ingen donkraft, men jeg har en løftestang.
- Jeg prøver at løfte stenen med den. - Bare få mig ud. Her er koldt.
- Har du skiftet flaske? - Der er lidt tilbage i min gamle.
Den her er næsten fuld. Tuva.
Det er den her, vi har.
- Nu løfter vi stenen med den, okay? - Okay, bare få mig fri.
Okay.
Kom så, Tuva! Skub!
- Bevæger den sig? - Nej.
- Jeg bruger for meget luft. - Hvor meget?
- 20 bar. Vi prøver en gang til. - Okay.
Okay, Tuva. En, to ...
Kom så!
Skub, Tuva!
- Bevæger den sig? - Nej, slet ikke.
Jeg skal bruge mere tid. Jeg kobler mig på den anden luftflaske.
Hvad er der i vejen?
- Den åbner sig ikke. - Sidder den fast?
Jeg tabte den og tjekkede kun gevindet, men ikke ventilen.
- Noget må være gået i stykker. - Bevæger den sig ikke?
Den kører bare rundt uden modstand. For helvede!
Træk vejret roligt. Hvor meget luft har du?
Jeg har kun tre-fire minutter tilbage.
En gang til med løftestangen. Find et nyt sted.
Okay, er du klar, Tuva? Skub nu.
Skub!
Kom så!
Skub, Tuva!
Nej, nej, nej.
Tag din BCD! Skub den ind under stenen, og fyld den med luft!
- Men jeg har næsten ingen luft. - Gør det nu bare!
- Sikkerhedsventilen åbner sig! - Dæk den!
- Det går ikke, for helvede! - Dæk den!
Det går ikke.
Jeg har næsten ikke mere luft.
Du må vælge.
Jeg kan blive her og trække vejret med din luft.
Eller gå op og se, om der kommer nogen.
Det går ikke. Hvis du går direkte op, kommer du til at dø.
Du har 15-20 minutter tilbage. Der kan komme nogen og redde os.
Hold op, Ida. Det går ikke.
Når du løber tør for luft, så tager du min.
Så du kan leve. Bare bliv her, til det er slut.
Nul.
Det er okay.
Jeg er så ked af, at det ikke er mor, der er her.
Jeg vil gerne have, det er dig.
Tag luften!
Giver du også op?
- Du skal dekomprimere. - Undskyld, at jeg forlod dig.
Hold op. Du har lavet for mange opstigninger.
Går du op nu, dør du, inden du kommer i et trykkammer.
- Hvordan havde du det, da du kom op? - Ikke godt.
- Har du ondt nogen steder? - I skulderen og armen.
Du skal være hernede i mindst 30 minutter.
Det er det, vi har. Bliv hernede, så længe du kan.
Så går du op. Jeg venter på dig og trækker dig i land.
Hold øje med, du ikke får kulilteforgiftning.
- Tæl hvert tredje tal baglæns. - Okay, vi ses deroppe.
Vi ses snart.
97.
94.
91.
88.
85.
82.
79.
Jeg kan tage luft med fra overfladen.
- Det kan give dig lidt ekstra tid. - Vent! Vi har jo luft.
Den ødelagte luftflaske dernede er næsten fuld.
Vi skal bare ødelægge den endnu mere herinde.
60 sekunder.
En, to, tre, fire, fem ...
... syv, otte ...
Vi må ned. Luften begynder at blive dårlig.
Vi gjorde det!
Ida.
Ida?
Ida? Ida!
Ida! Ida ...
Oversættelse: Louise Munk Alminde Scandinavian Text Service