SLIBES KNIVEN TYND OG SPIDS, HOLDER DEN IKKE LÆNGE
DAODE JING, KAP. 9
Jeg er ikke sulten, mor.
Er det en prærieulv eller ...
Ulf! Hold jer væk!
Hvordan kan vi hjælpe hende?
Helvede er i ørkenen.
Det er ikke en ugle, men et kamera.
Der er ingen hyrde.
Gud gik ud i ørkenen og kom aldrig tilbage.
Jeg er så tørstig, mor.
Han er en klapperslange,
og jeg har et middel mod klapperslanger.
Garabina sagde, at hun ville lide i stil med:
"Hendes sind bliver et helvede af svidende flammer ..."
Et eller andet magisk og syret.
Men hun falder jo nok ned om lidt.
Jeg har mudder på kjolen. Jeg kan ikke skrige.
Hold op med at le, og gå i seng!
Der er en gud, men den hører ikke dine bønner.
Der er for meget lys i ...
Jeg skal gøre, hvad jeg kan, Alejandra.
Hun behøver ikke mærke flammerne.
Det går over, mens hun sover.
Tak, Sifu.
Aldrig før i mit liv har jeg set større grusomhed end på bytorvet i dag.
Uanset hvad der giver El Balde hans magt,
fylder det måske også ham med mørke.
Det, som han gjorde mod os, mod Chiu og mod Silencios tunge?
Han var sgu da allerede temmelig formørket.
Der var en mand i min enhed.
Han tog ... trofæer fra de mennesker, som han slog ihjel.
Han satte dem på snor som en halskæde.
Det, jeg så i San Simon ...
... får fyren i Vietnam til at ligne Martin Luther King.
Vi skal gå!
EN ORIGINAL ANIMESERIE FRA NETFLIX
Får vi ikke Alejandra ud, før El Balde vender tilbage,
dør vi ude i ørkenen.
Kom tilbage i live.
Jeg er min brors ligemand i helbredelsens kunst.
Når I vender tilbage,
har Lina fået det godt.
Lov mig, at når vi kommer tilbage,
fortæller du mig alt om Chiu.
Jeg vil vide mere om min far.
Det skal fryde mit hjerte, mit barn.
Jeg beder dig, prøv, at huske Sifus ord, Silencio.
Mildhed er styrke.
Vi skal have retfærdighed for Chiu ...
... ikke hævn.
Lo?
Er alt vel?
Følg efter dem.
Sig mig, Chiu, din tyv ...
Hvad gjorde du med min præmie?
Et gevær, to håndvåben,
ikke så mange kugler.
Vi bør alligevel vente med at bruge dem.
Første gang vi skyder,
vil alle høre det, og helvede bryder løs.
Som vi sagde i junglen:
"Vær stille som en sommerfugls prut, eller de røde kommer."
I sagde godt nok underlige ting i junglen.
Har armen det bedre?
Nå ja, fik du skudsårshelende magi fra den gamle kvinde,
da hun var inde i dit hoved?
Niks.
Godt, at du har fået styr på voodooen.
Det er stadig uhyggeligt.
Sæt i gang.
Her er El Baldes hacienda.
Garabina viste mig den.
Der vil stå vagter her, her, her og her.
Og her og her, og her.
Han holder kilden til sin magt,
sin mor, fanget i en eller form for ...
... bur.
Han skærer stykker af hende og spiser dem.
Han behandler hende som ... en fabrik.
Men hvor er hun på grunden?
Jeg ved det ikke.
Tro mig, jeg har forsøgt at se det,
men der er mørke pletter.
Når jeg forsøger at se det,
ser jeg kun en blomst på et lille træbord.
Vi finder hende.
Stilhed er yderst vigtig.
De ved ikke, vi kommer.
Vi har et overraskelseselement.
Hvem I end skal overmande,
så gør det så stille som muligt.
Det betyder ingen våben,
medmindre det er absolut nødvendigt.
Fint med mig, skat.
Det er slut med at skyde mig.
Denne arm slår som en hammer.
Hvordan kommunikerer vi?
Lad os afprøve dem.
Ikke helt op til munden!
Hallo, hallo, er du derude, makker,
gider du så sende os nye ører?
Garabina, skynd dig, jeg beder dig!
Det gør ondt.
Alt gør ondt.
Hør, venner ...
Hørte I det?
Alejandra?
Det er ikke Garabina.
Jeg hedder Garcia.
Garabina er ... Hun ...
Hun gav mig ...
Baldemar kommer efter mig.
Efter mine øjne.
Jeg ved, han snart kommer.
Så vil jeg kun have mørket tilbage.
Kan du høre mig, Alejandra?
Ja!
Jeg beder dig!
Jeg vil ikke leve i mørke for evigt!
Vi kommer, det lover jeg!
Hallo!
Kom så, af sted!
Hør her, El Balde,
bliv lidt længere i San Simon.
Jeg ville allerede dræbe ham.
Du bør desuden vide,
at nu min sidste rival er død,
og hans territorium er mit,
så afslutter jeg vores arrangement.
Det er gjort.
Alle voksne i byen er ...
Det er gjort.
Følg med mig.
Sæt dem i gang med de andre.
Jeg kommer hjem, mor ...
... for at lukke dit vindue mod verden.
Er du her nu?
Ja, jeg kommer.
Åh, mi hija, tak.
BETON
Mål!
For fanden ...
Jeg ligger for lunt i svinget, skatter.
Jep, okay.
Hul i det.
Hold op med at følge efter mig,
trolddomskalkun!
Dengang var jeg en ung mand,
på flugt fra min fortid.
Tynget af en opgave, som nogle så som en hellig pligt,
andre som en ond forbandelse.
Mine fødder, i kaotisk udslidte sandaler,
førte mig til Solgudindens land,
hvor solens stråler forvandler menneskehud til bronze.
Pinche chino estúpido.
Silencio!
Hvorfor står I der, mens jeg ...
Jeg kan ikke længere holde ham tilbage.
Jeg er også urolig for ham.
Men vi står og skal befri en heks fra et fortryllet bur ...
Det troede jeg sgu aldrig, jeg skulle sige.
Okay?
Kan du fortælle mig noget, om hvor du er, Alejandra?
Jeg ser det, jeg altid ser:
En blomst, en stenmur,
en hemmelig dør.
Hvor holder El Balde sin forpulede mor fanget?
Den må stadig være der.
Ingen giver afkald på sådan en kraft.
Det satte min anonymitet i fare ...
... nød hendes glæde ...
Han ville aldrig finde ...
Han længes efter accept ...
... det nærede mig ...
Den må være her.
Hør nu, jeg ...
Jeg vil ikke dø.
Alejandra?
Er jeg tæt på?
Alejandra!
Pokkers også!
Jeg har en besked fra din chef.
Hvad?
Han siger, at du har knaldet hans kone for sidste gang.
Nej.
Denne krop går an.
Mor ...
Hvordan ...?
Baldemar, min egen Skaber af Forældreløse ...
Er det virkelig det sidste, som du vil vide, før du dør?
Tekster af: Dorte Langberg