Vi er klare til å gå inn i graven.
Å, herregud!
I en nyåpnet, 3000 år gammel grav-
gransker arkeologer guttekongen Tutankhamons siste mysterium.
Mange menneskelige levninger. Mange skjeletter.
Jeg trenger mer lys.
Å, herregud. Skaller overalt.
Det ser ut som det kan være en mumie.
Kongenes dal. En gammel landsby for de døde i ørkenen.
Og i det andre årtusen f. Kr. det siste hvilestedet-
for Det nye rikets faraoer i Egypt. Her, for hundre år siden,-
gjorde arkeologer et av de største funnene gjennom tidene.
De fant de mest fantastiske skattene som noen gang er gravd fram-
fra en av menneskehetens mest fengslende sivilisasjoner:
Tutankhamons forsvunne grav.
Tutankhamon ble farao over Egypt da han var bare ni år gammel.
Han døde bare ti år senere.
Nyheten om guttekongen og skattene hans spredde seg i hele verden.
Men i forhold til gravene til andre faraoer-
er Tutankhamons gravkammer lite og simpelt utsmykket.
Hvorfor ble han begravd i så lite inspirerende omgivelser?
Hva kan det avsløre om livet hans?
Under utgravninger i hele Egypt følger vi arkeologer og utforskere-
som prøver å løse Tutankhamons siste mysterium.
Egyptologen Aliaa Ismail har jobbet i Kongenes dal siden 2014.
Bare 30 år gammel leder hun et lag av sine egyptiske landsmenn,-
som avbilder dalens graver digitalt for første gang-
for å dokumentere dem for ettertiden.
De ønsker å forstå hvordan Tutankhamons grav ble bygd.
Det kan kanskje løse gåten om den underlige begravelsen hans.
Graven er veldig liten. Det ser man så snart man kommer inn.
Og figurene ser ikke ut som de gjør i andre graver i dalen.
De er nesten som barnetegninger.
Jeg kan straks se at det er noe galt med denne graven.
Dypt nede i Kongenes dal graver tunneler seg dypt inn i fjellet.
I den største graven er det flere enn hundre gravkamre.
Midt i dalen ligger den mest berømte av dem alle: Tutankhamons grav.
Ved oppdagelsen var den full av skatter-
og ei kiste som besto av rundt 110 kilo massivt gull.
Men alt dette var trengt sammen i bare fire knøttsmå rom.
Arkeologer har studert graven i et århundre,-
men den har ennå ikke avslørt alle hemmelighetene sine.
Det er helt klart noe galt med denne graven.
Den er veldig forskjellig fra de andre gravene i Kongenes dal.
For å få en bedre forståelse av det underlige ved Tutankhamons grav-
sammenligner Aliaa den med en-
som ble bygd knapt 50 år etter Tutankhamons begravelse:
Graven til Seti den første.
Sammenligner man den med graven til Tutankhamon, har den 10 rom mot 4.
De fleste av disse rommene var sannsynligvis fulle av skatter.
Veggene er fremdeles dekt av flott tilhogde og malte relieffer.
Den er fantastisk i forhold til Tutankhamons grav.
Her ser man hvor mye arbeid og anstrengelser-
som ble lagt i å gjøre denne graven til det den er.
Aliaa bruker - verdens mest presise 3 - D-skanner-
for å kartlegge veggene i Setis grav.
Hun sammenligner den med bildene som alt er tatt i Tutankhamons grav.
Ved skanningene kan Aliaa analysere gravens relieffer og malerier-
og sammenligne håndverkets kvalitet i de to gravene.
Denne sammenligningen kan avdekke viktig informasjon-
om Tutankhamons siste dager.
Og kanskje forklare hvorfor han havner i en så ørliten, simpel grav.
Vi prøver å få fram de små detaljene som man ikke kan se bare med øynene-
ved hjelp av skannerne.
Hvilke forsvunne detaljer vil Aliaas skanninger avdekke?
Kan de gi en forklaring på mysteriet rundt Tutankhamons grav?
I Gebel el-Silsila...skal den svenske arkeologen Maria Nilsson-
og hennes britiske ektemann, arkeologen John Ward,-
til en utgravning for første gang siden Covid-pandemien tvang dem ut.
- Dette blir en fantastisk dag. - Det tror jeg også.
Maria og John fortsetter der de slapp.
De følger opp en 120 år gammel, arkeologisk rapport-
som i forbifarten nevner et nå forsvunnet tempel.
Rapporten beskriver ikke selve templet, men plasseringen-
på Nilens vestbredd, der landsbyen til arbeiderne i steinbruddet er.
Da de var her sist,-
daterte Maria og John landsbyen til Tutankhamons periode.
De mistenker at han også bygde det forsvunne templet.
Nå leter de etter spor som kan styrke det instinktet tilsier.
De må krysse Nilen for å komme til utgravningsstedet.
Men forsøkene på å gå om bord tidlig om morgenen gikk ikke etter planen.
Som vanlig blir det kaos når vi skal dra over til landsbyen.
Den første dagen er det alltid kaos, for alt utstyret må over.
Greit, karer! Kom igjen!
Mange takk.
På Nilens vestbredd følger en hard fottur over åpent terreng-
mot arbeidenes landsby.
Det er ikke det minste lett å komme seg opp denne åsen.
Vel framme finner Maria inskripsjonen til Tutankhamon.
Vi vet at dette er Tutankhamons navn.
Det viser den kombinasjonen av hieroglyfer som er her.
Det er mange spor etter Tutankhamon i landsbyen for arbeiderne.
Siden vi har Tutankhamon her, i arbeidernes landsby,-
har vi på følelsen at også templet ble bygd av Tutankhamon.
John og Maria stikker ut en kurs før de drar ut på jakt etter ruiner.
Alt herfra og utover er i et område som ikke er arkeologisk kartlagt.
Hvis Tuts landsby er her, og dalen så er her...
Så vi tror at templet ligger et sted i dette området?
Et sted i det området.
- Det er spennende. Vi er endelig her. - Ja, endelig.
Laget begynner å jobbe med å lete i landskapet.
De gransker bakken på jakt etter spor av det forsvunne templet.
Jeg vil at de skal begynne med den store steinen.
Og jeg vil at de skal søke på rekke og ta med seg den kanten der,-
og så jobber vi oss oppover.
Men de må se på hver eneste stein.
Det nøyaktige søket på bakken i dalen gir omsider resultater.
Lagets formann Ahmed Mansur kommer med noe spesielt.
Hva har du funnet?
Å ja!
- Fantastisk gjort! - Ja da!
I Luxor, bak Kongenes dal...
...ligger Assasif, som er en vidstrakt by for de døde.
En antikk gravplass for høyadelen, som tjente faraoene.
Arkeolog Ezz El Noby fra Egypt og laget hans graver ut en kjempegrav-
med en imponerende, 3,5 meter bred inngang forsynt med søyler.
Som gutt var Ezz fengslet av det gamle Egypt.
Han har brukt hele voksenlivet sitt på å grave ut gravene her i Assasif.
Vi håper det er en urørt grav. Hvis Gud vil.
Kan kjempegraven kaste lys over mysteriet rundt Tutankhamons grav-
og avdekke hvorfor den ikke er så storslagen som de pleier å være?
Så langt vet vi ikke navnet på eieren.
Det kan ha vært en skriver, prest, yppersteprest eller visir. Hvem vet?
Arbeiderne sliter i den varme ørkensola-
med å heise opp og ut de fem kilo tunge bøttene med sand-
fra gravens forgård, seks meter lenger nede.
Snart finner laget en ledetråd.
De har funnet et lite tau.
Vi vet ikke hva slags funksjon det har hatt.
Det kan komme fra bandasjen til en mumie.
Tauet ser nærmest nytt ut, men er mer enn 2500 år gammelt.
Det tyder på at det kan være eldgamle mumier inni graven.
Helt siden Tutankhamons skatter ble oppdaget,-
har uåpnede graver vært et hellig beger for arkeologene.
Ezz' lag rydder sand for å åpne inngangen til denne graven.
De har store forventninger om å kunne finne skatter innenfor.
Mens de graver, finner de stadig flere stykker av stoff og bein.
Det store antallet funn er et godt tegn.
Det ser ut til at de har funnet bandasje av lin.
Her har vi menneskebein, lin, tau...
Den store mengden av funn tyder på at dette er en svært stor grav.
Rester som er strødd rundt sånn, antyder på at graven er plyndret.
Siden de dumpet så mye materiale på veien ut,-
må gravplyndrerne ha funnet en betydelig skatt der inne.
Jeg tror det kommer til å være mer enn én mumie.
For vi har mange forskjellige typer lin. Flere farger og tøyer.
Laget jobber hele formiddagen med å rydde inngangen for sand.
Til slutt blir det en åpning Ezz kan se inn gjennom.
Oi. Dette er veldig spennende. Jeg vil se hva som er der inne.
Oi. Dette er et veldig stort forkammer.
I Sakkara prøver den egyptiske arkeologen Ola El Aguizy-
også å grave fram en forsvunnet grav.
Ola leter etter nye beviser for å se hvordan gravene ble bygd i Egypt-
i generasjonene etter Tutankhamon.
Beviser som kan kaste lys over gåten rundt Tutankhamons egen grav.
Ola har studert Egypts graver siden 1970-tallet,-
da hun ble fengslet av å tyde og forstå antikkens hieroglyfer.
Vi venter å finne viktige ting her. Så vi venter i spenning.
For 3 år siden fant Ola et spennende overstykke av kalkstein her.
Det sto et navn inngravert: "Ta Mwiyah".
Undersøkelsene hennes viser at dette var en fra en militærfamilie-
som levde bare 50 år etter Tutankhamon.
I hele dette området har vi funnet militære.
De begynte å begrave militære her etter Tutankhamons styre.
Ola ber laget lete etter inngangen til graven nær der overstykket lå.
Snart dukker hvite kalksteinsblokker fram under sanden.
Å, jeg kan se hieroglyfer! En vegg!
Herregud, så pent.
For å være sikker på at dette er inngangen til Ta Mwiyahs grav,-
gransker Ola de gamle inskripsjonene.
"Den store formannen for stallene..."
"...i tempelet til kongen av øvre og nedre Egypt."
Og så den avdødes navn: "Ta Mwiyah".
Hieroglyfene bekrefter at dette er inngangen til Ta Mwiyahs grav.
Nå må Olas lag grave ut mer.
De må komme gjennom flere tonn sand-
i håp om at graven og skattene der har fått ligge urørt i 3300 år.
Like innenfor gravens inngang finner de noe usedvanlig.
Har dere funnet noe?
Et vakkert kunstverk, malt på kalk.
I Gebel el-Silsila,-
nær landsbyen til arbeiderne fra et steinbrudd på Nilens vestbredd,-
fører Maria og Johns jakt på spor av et tempel-
som kan være bygd av Tutankhamon, til at de finner et dyrebart spor.
- Den er nydelig! - Så vakker!
- Typisk Amarna. - Se på lotusen!
Denne keramikken er typisk for det vi kaller Amarna-perioden,-
så fra Amenhotep den tredje til og med Tutankhamon.
Potteskåret er malt med blå lotusblomster.
Et typisk motiv i Tutankhamons tid.
Funnet bekrefter at rapportene om en slags fast bosetning her stemmer,-
og at den kan dateres til guttekongens periode.
Man kan lett tenke seg at denne er fra en enorm vannkrukke-
som en gang sto på gårdsplassen til tempelet som lå her i dalen.
For oss er det et vakkert funn som kan dateres.
For å finne sikre beviser på at det en gang sto et tempel her,-
begynner lagene å grave ut den første av flere grøfter.
Hvis de kan finne deler av en gammel vegg,-
vil det være en viktig ledetråd til at en stor bygning en gang sto her.
Arbeidene gjør de en ny oppdagelse da de fjerner de øvre sandlagene.
Fantastisk! Jeg er så glad i deg. Hvor? Hvor fant dere den?
Det er en bit av en bearbeidet sandstein.
Den er liten, men dette har fått meg i kjempehumør.
Den er fra innsiden av bygningen.
Enten det nå er et tempel, en kiosk eller en helligdom.
Den har puss og en malt inskripsjon i relieff.
Laget finner stadig flere bearbeidede steinbiter-
i grøftene og blant de løse steinene på overflaten.
Dette beviser at det har vært noe mer betydelig her.
Den bearbeidede steinen er et bevis på-
at laget kan ha funnet Tutankhamons tempel.
Dette templet har aldri vært dokumentert.
Vi er de første som gjør det. Det er bare fantastisk for meg. Helt rått.
Rundt halvannen kilometer fra Tutankhamons grav i Kongenes dal-
forbereder Ezz seg på å gå inn i en grav han nettopp har åpnet.
Funnene som venter der inne,-
kan ha vært usett av menneskeøyne i nesten 3000 år.
Gravens inngang er helt avdekket da den første arbeidsdagen er slutt.
Vi er klare til å gå inn i graven.
Å, herregud.
Mange menneskelige levninger. Mange skjeletter.
Jeg trenger mer lys.
Herregud. Hodeskaller overalt.
Hundrevis av skaller. Levninger fra hundrevis av mennesker.
Dette er et veldig stort funn.
Det største funnet jeg har gjort.
Dette er et funn av en type man bare gjør én gang i livet.
Det er straks tydelig at graven er mye større-
enn Tutankhamons gravkammer. Det går dører inn til flere rom.
Ezz må komme seg helt innerst for å se hvem graven ble bygd for.
De må fjerne de over hundre knoklene fra golvet for å nå fram dit.
Det er sannsynligvis knoklene fra mange generasjoner av samme familie.
Vi må være forsiktige med knoklene, for de er så ømtålige.
Da de har fått ryddet vei, finner Ezz flere ganger fra forkammeret-
og en falsk dør.
En "falsk dør" er en dørkarm som er hogd ut i massiv stein.
De trodde at sjelene deres kunne gå gjennom den til livet etter døden.
Det er en veldig stor grav. Mange rom. Mange knokler.
Den falske døra har ofte inskripsjoner om gravens eier.
Men her er det ikke noe som viser hvem personen var.
Ingen inskripsjoner, så jeg vet ikke hva eieren av graven het.
Det ser ut som om forkammeret har røpet alle hemmelighetene sine.
Men så, i et hjørne, får Ezz se en mystisk form under sanden.
Det ser ut som om det kan være en mumie.
Ezz' lag rydder fort bort årtusener med støv fra mumien.
Jeg tror det kan være gravens eier eller et medlem av familien hans.
Ahmed! Kom hit, er du snill.
Nå må laget flytte mumien til utgravningsstedets bevaringsområde.
Ahmed Muhammed, lagets konservator,-
behandler linet så det ikke skal gå i oppløsning.
- Kan vi ta den ut nå? - Ja, dere kan flytte den.
Det er en utfordring for arbeiderne å få mumien ut av graven-
og opp det seks meter høye, ustabile stillaset.
Operasjonen er risikabel, både for arbeiderne og mumien.
Vent. Ta vekk hånden.
Forsiktig! Klatre opp stigen.
- Gå opp ved siden av Abu Ali. - Se opp for stolpen.
Der.
Og så ned.
Gudskjelov.
Arbeiderne leverer mumien uskadd til restaureringslaget.
En analyse av mumien vil kunne avdekke denne gravens hemmeligheter.
Hvorfor fikk faraos tjener en større grav enn Tutankhamon selv fikk?
Jeg er veldig, veldig glad. Vi har funnet graver, mumier-
og et stort antall menneskelevninger. Men det er mye arbeid igjen.
Det ble drevet mumifisering i 3000 år i Egypt,-
på faraoer som Tutankhamon og tjenerne deres, som er begravd her.
De trodde at det da bevarte kroppen for livet etter døden.
Troen på et liv etter døden var konstant og urokkelig.
Unntatt ett kort, sjokkerende øyeblikk i egyptisk historie,-
da faraoenes tro på evig liv forsvant.
Det var en revolusjon som påvirket Tutankhamons korte liv.
Påvirket den også den gåtefulle graven hans?
I Gebel el-Silsila har Maria og John funnet spor av en bygning i ørkenen.
Funnet tyder på at det kan være et tempel fra Tutankhamons tid.
Den lille biten, det lille fragmentet, er alt jeg har igjen akkurat nå-
av det som en gang var et svært utsmykket tempel-
som sto et sted i denne dalen.
Maria og John vil fortsette med granskningen sin.
Men en annen gåte her kan hjelpe til med å forklare Tutankhamons grav-
og den religiøse revolusjonen som omga livet hans.
Tidligere faraoer, deriblant Tutankhamons far,-
bygde på Nilens østbredd.
Men Tutankhamon fikk underlig nok brutt stein og bygd på vestbredden.
Når vi ser på hvorfor Tutankhamon hadde steinbruddene på vestbredden,-
tror vi at det hadde mye med presteskapet å gjøre.
Guden Amuns presteskap. At de ville gi ham en ny begynnelse.
Tutankhamons yppersteprester ville ha en ny begynnelse-
fordi de kjempet for å overleve.
Da Tutankhamons far Akhnaton ble farao,-
førte han an i en revolusjon som forandret religionen i Egypt.
Han forlot hellige templer-
og forbød troen på de gamle gudene og livet etter døden.
Han erstattet dem med en enkelt gud: Aten.
Akhnaton fikk bygd en ny hovedstad, Amana,-
og forlot faraoenes tradisjonelle hjem i Thebe.
Da Akhnaton døde, sto Tutankhamon overfor et valg:
Å fortsette farens upopulære revolusjon-
eller gjenopprette de gamle gudene, templene og prestene deres.
Tutankhamons far Akhnaton nøyde seg ikke med å stenge templene-
og redusere antallet guder til én, Aten.
Han skapte et kaotisk system som Tutankhamon dessverre arvet.
Tutankhamons far, som selvutnevnt gud på jorden,-
forkynte at bare han kunne kommunisere med solguden Aten.
Verken yppersteprestene eller Egypts adelige ble glade.
Da guttekongen Tutankhamon tok tronen,-
krevde mange viktige rådgivere at han opphevde farens revolusjon.
Tutankhamon var en ung farao-
og må ha vært veldig avhengig av rådgiverne sine og hoffet.
Tutankhamon gikk med på å innføre de gamle skikkene igjen.
Han brøt stein og bygde på motsatt side av Nilen for faren-
for å vise motstanden mot farens reformer tydelig.
I den korte regjeringstiden klarte han nok å gjenopprette Egypts makt.
Tutankhamon klarte å gjenopplive Egypt som en fugl Føniks-
fra det kaoset faren hadde etterlatt seg.
Var Tutankhamons motrevolusjon vellykket?
Og forklarer den avgjørende tiden at han fikk en så simpel grav?
Bare drøyt seks kilometer fra Luxor, i Kongenes dal,-
- bruker Aliaa og laget hennes - en 3 - D-skanner-
for å undersøke Tutankhamons og Seti den førstes graver.
Seti ligger begravd i en storslagen grav med ti rom.
Tutankhamons grav har fire rom og er så liten-
at den knapt virker som den er verdig en farao.
Ved lagets hovedkvarter sammenligner Aliaa resultatene av skanningen-
for å oppdage skjulte detaljer i dekorasjonene på gravenes vegger.
Og hun undersøker om de kan knyttes til den religiøse revolusjonen-
som formet Tutankhamons styre.
Dette er laben vår. Det er her trolldommen skjer.
Aliaa undersøker bildene fra de to gravene side om side.
Det er en synlig forskjell mellom Seti og Tut.
Setis grav har så mange uthogde detaljer.
Den er så intrikat og veldig spesiell.
Mens hvis vi går over til Tuts grav, så ser vi bare puss og maling.
- 3 - D-bildene hennes avdekker unike detaljer som aldri er sett før.
Så Aliaa ser en bemerkelsesverdig feil i Tutankhamons grav.
Hvis man zoomer inn, kan man se de svake konturene av penslene.
Det viser at pussen fremdeles var våt da de begynte å male på den.
Penselmerkene styrker en usedvanlig teori.
Det virker som om noen ville påskynde Tutankhamons begravelse.
Det er helt tydelig at noen ville forsegle graven raskt.
De ventet ikke engang på at pussen skulle tørke før fargen ble påført.
Hastverket med å bli ferdig gjør det enda mer mystisk at den er så liten.
Hvem var ansvarlig for at guttekongen fikk en så simpel grav?
Var det en hevn for farens revolusjon?
Aliaa fortsetter med undersøkelsene inni kong Tutankhamons lille grav.
Det er absolutt noe som ikke stemmer med denne graven.
En avgjørende ledetråd til hvem det var-
som fikk begravd Tutankhamon i denne uverdige graven,-
ligger i et forvirrende portrett som er malt på veggen.
Før Tutankhamons lik ble lagt ned i graven,-
utførte en skikkelse ikledd leopardskinn et hellig ritual.
Han berørte kongens øyne og lepper med en kniv med slangehode.
Det skulle gjøre at den døde faraoens sjel kunne se og puste.
Ånden hans kunne da delta i en fest sammen med de sørgende-
og få næring til det de trodde var reisen hans til livet etter døden.
Det var et ritual som tradisjonelt ble utført av tronarvingen.
Var den leopardkledde også ansvarlig for Tutankhamons grav?
Aliaa drar til Apenes dal, som er i nærheten,-
for å finne ut mer om denne mystiske mannen.
Dette er Ays grav. Det er den første gangen jeg er her.
Ay er mannen som fører Tutankhamons sjel mot livet etter døden-
på veggene i Tutankhamons grav.
Han kan ha vært faren til Tutankhamons stemor Nefertiti-
og en nær rådgiver for guttekongen i hele dennes regjeringstid.
Det er utrolig hvordan bakgrunnsfargen er gul, som i Tuts grav.
Og stilen er også den samme.
Den samme scenen med åpningen av munnen som vi ser i Tuts grav.
Og det er ikke hogd ut noe her heller. Veggen er bare puss og maling.
Det er nesten som om den samme personen sto bak begge gravene.
Tutankhamon døde uten arvinger.
Det tidlige dødsfallet førte til en maktkamp-
mellom flere som hadde krav på å bli den neste faraoen.
Var Ay og kampen hans for å bli konge årsaken-
til Tutankhamons underlige begravelse?
Ved byen for de døde i Sakkara-
leter Olas arkeologer etter en grav som tilhører en Ta Mwiyah.
Han var en viktig rådgiver for den faraoen-
som hersket over Egypt 50 år etter Tutankhamons død.
Tutankhamon mente å oppheve farens religiøse revolusjon.
Lyktes han med planene?
Olas egyptiske kollega Tare Tawfik finner noe fengslende.
Ta Mwiyah og kona hans, på kalkstein. Dette er gode nyheter.
Jeg tror at vi har navnet på kona nå.
"...giftet seg med sin kjære..."
Og dette skal da være navnet hennes. "Tubi".
Uthogde relieffer av Ta Mwiyah og kona Tubi dekker gravens vegger.
Vi har den avdøde og kona hans.
Og de blir tatt imot av en gud.
Det er ikke Osiris. Og det er ikke Ptah. Så hvem er det?
Kanskje Atum?
Dette er betydningsfullt. Religiøst betydningsfullt.
Relieffene avbilder parets ferd til himmelen-
og det evige livet deres i paradiset.
Lignende scener utsmykker veggene i Tutankhamons grav.
Antikkens egyptere, bare 50 år etter Tutankhamons død,-
trodde fremdeles at sånne malerier på gravenes vegger-
på en magisk måtte knyttet livet etter døden til virkeligheten.
Men hvilke guder er maleriene og relieffene tilegnet?
Hvem tilber egypterne nå, etter Tutankhamons død?
Og hvilken betydning har det for mysteriet rundt graven hans?
Tarek og Ola fortsetter på utgravningen sin.
Disse utgravningene kan kaste lys over om de gamle egyptere-
fremdeles dyrket solguden Aten, som Tutankhamons far hadde påbudt,-
eller hadde vendt tilbake til de gamle gudene.
Arbeiderne fortsetter å lete etter denne gravens gravkammer.
Det er alltid spennende.
Iblant konkurrerer også arbeiderne om hvem som skal finne noe først.
Mens de malte veggene blir flyttet til lagrene for trygg forvaring,-
får Tarek øye på noe i sanden.
Vi har funnet en søyle.
Og jeg kan allerede se at det fins en Djed-søyle avbildet på den.
Det er et viktig funn.
Søylen bekrefter de gamle egypternes religiøse tro-
i årene etter Amarna-revolusjonen og Tutankhamons død.
Dette er spennende. Den døde er framstilt bærende på Djed-søylen.
Djed-symbolet representerer guden Osiris,-
som gjenoppsto fra døden for å bli konge over livet etter døden.
De gamle egypterne malte symbolet på undersiden av kister...
...og surret inn mumien med Djed-amuletter for å påkalle Osiris-
og forynge den dødes sjel.
De skar også inn Djed-symboler i gravsøylene sine-
for å følge Osiris til livet etter døden.
I Amarna-perioden sa de at det ikke fantes et liv etter døden.
Så kom reaksjonen, med en ekstrem tilbedelse av Osiris.
Laget har funnet inskripsjoner til ære for Osiris og Ptah.
Guder Tutankhamons far hadde forbudt tilbedelsen av.
Det tyder på at Tutankhamon gikk bort fra farens revolusjon.
Han gjenopprettet troen på livet etter døden og alle gudenes makt.
Den religiøse revolusjonen, og dyrkingen av én solgud, var slutt.
Det var en bragd som fortjente en storslagen begravelse-
og en majestetisk grav.
Så hvorfor fikk ikke Tutankhamons mumie den graven den fortjente?
I Kongenes dal undersøker Aliaa nettopp denne gåten.
Hvorfor vil Ay forvise Tutankhamon til en så liten og simpel grav?
Aliaa studerer Ays grav i jakt på ledetråder.
Dette er en bavianvegg.
Både Tut og Ay valgte å ha med den samme scenen.
Det er som om den samme personen valgte hva som skulle være i gravene.
Den nifse likheten mellom de to gravkamrene-
tyder på at det fins en fellesnevner mellom dem.
Men bare Ays grav var en farao verdig.
Den er veldig lik Tutankhamons grav. Stilen, bildene, sarkofagen...
Men den er så mye større.
Den kunstneriske stilen i de to gravene-
antyder at Ay kan ha vært ansvarlig for utsmykningen av begge.
Forskere tror nå at da Tutankhamon døde, uventet ung,-
var ikke den overdådige graven han hadde bestilt til seg selv, ferdig.
Ay benyttet anledningen.
Han ga ordre om at Tut skulle legges i en mindre grav.
Den ble raskt utsmykket og forseglet før malingen rakk å tørke.
Med Tutankhamon borte, og før noen kunne utfordre ham,-
kronet Ay seg selv til farao og erklærte at etter hans død-
skulle han ha Tutankhamons grav.
Ay fikk begravd Tutankhamon i den mindre graven,-
så han kunne få den større graven til seg selv.
Dette er graven som var beregnet på Tutankhamon. Ays grav.
Ay forviste Tutankhamon til en uverdig grav-
for å sikre plassen sin som farao.
Senere faraoer slettet Tutankhamon fra historien-
og bakvasket ham som sønn av en kjetter.
Men for hundre år siden, da graven hans ble oppdaget,-
ble Tutankhamon gjenfødt som en superstjerne.
Nå setter eksperter sammen den virkelige arven etter ham.
Som en guttekonge, som måtte takle farens religiøse revolusjon,-
måtte Tutankhamon håndtere et kongelig hoff i opprør.
Han fulgte de betrodde rådgivernes råd og gjeninnsatte presteskapet.
Han gjenoppbygde Egypts templer.
Og han byttet solguden Aten ut med de gamle, egyptiske gudene.
Etter farens år med vanstyre-
fikk den unge faraoen Tutankhamon gitt Egypt storheten tilbake.
Tekst: Tor Hundstad