I Egyptens forntida sandstensbrott...
...letar arkeologer efter spår av mäktiga faraoner.
En helig graal utgörs av hieroglyfer som sprider ljus-
över de gåtfulla konungar som uppförde pyramiderna.
Här är det hieroglyfer. Det här är underbart.
Det var inte dåligt!
Pyramiderna i Giza...
...forntida Egyptens mest typiska monument.
Den egyptiska civilisationen varade i nästan tretusen år.
Men pyramidbyggenas era varade endast i lite över fyra sekel.
Runt tjugo enorma pyramider kan dateras till denna period-
samlade på ökenplatåerna på Nilens västra strand-
var och en rest för att härbärgera en mäktig faraos kropp.
Idag försöker arkeologer över hela Egypten avslöja hemligheterna-
om vilka dessa gåtfulla konungar var.
Hur de övertalade Egyptens folk att bygga deras gigantiska monument.
Och hur de påverkade faraoner i tusentals år efter sin död.
För trettio år sen-
grävde den amerikanske egyptologen Steve Harvey-
ut den allra sista pyramiden som restes av en egyptisk kung.
Han har tillbringat sitt yrkesliv med att utforska dessa monument.
Idag är han vid den mest berömda av dem alla-
för att lära om den stora faraon som reste den för 4 500 år sen.
Den stora Cheopspyramiden i Giza-
är kulmen på hundratals år av varianter på pyramidbyggande.
Den är inte bara perfekt till formen utan även den högsta som byggts.
Den stora pyramiden var en fästning som skulle skydda faraons grav.
Sju meter åt sidan från mitten sett låg en svårhittad ingång.
Högst upp efter en fyrtio meter lång korridor-
användes block för att hissa tre massiva granitstycken på plats-
för att försegla ingången till gravkammaren.
Därpå släpptes tre gigantiska stenblock nerför korridoren-
och stängde för den stora trappan.
Pyramiden var ett tekniskt mästerverk-
täckt av ett lager fläckfri, vit kalksten.
Den utgjorde en omisskännlig symbol för faraons överhet.
Den stora pyramiden var en av de första äkta pyramiderna som byggdes-
och ingen av pyramidkungarna efter Cheops lyckades matcha den.
Gravens oerhörda storlek tyder på att Cheops besatt en otrolig makt-
men väldigt lite är känt om kungen själv.
Steve har fått särskilt tillstånd att undersöka pyramidens inre-
för att leta efter ledtrådar om den gåtfulle faraons liv och död.
Jag måste stanna här ett ögonblick.
Det börjar verkligen bli mörkt - det är svårt att se nåt.
Den är inte avsedd att användas om och om igen, det märks.
Steve beger sig till kungens gravkammare i pyramidens mitt-
där begravningsföljet lade faraons kropp att vila i evighet-
i säkerhet bakom gigantiska stenblock.
Kammaren är nästan helt avskalad.
Trots att det här utrymmet hade blockerats plundrades det helt-
och när arkeologer kom till sarkofagen låg ingenting inuti.
Spår efter kungen själv syns i det enda som finns kvar:
Gravkammarens väggar.
Det som är spännande här är den otroliga, väldigt polerade graniten.
Blocket väger runt hundra ton och har hämtats ända från Assuan.
Det är en främmande sten, inte vanlig kalksten-
Det är som en fantastisk box inuti det stora kalkstensberget.
Forntida arbetare bröt stenen i övre Egypten-
och fraktade den sen 950 kilometer ned längs Nilen.
Cheops snålade inte när det gällde att säkra sin återfödsel-
dock inte som vanlig dödlig, utan som gud.
Steve ger sig djupare in i pyramiden i jakt på en stängd andra kammare-
som Cheops enligt legenden lät bygga för att härbärgera sin själ.
På andra sidan nekropolen-
har arkeologen John Ward kommit till Giza-
för att utforska Cheops dynastis monument.
I ett decennium har han grävt fram stenarbeten av Nya rikets faraoner-
som levde tusen år efter att pyramidernas era tog slut.
Akta tårna, grabbar!
Bland annat har han upptäckt en tre meter hög sfinx-
en gud avbildad som lejon-
ett djur som vördades av egyptier som en symbol för styrka.
Den påminner om den berömda väktaren av pyramiderna i Giza.
John vill veta vad som var så speciellt med de här kungarna-
för att faraoner tusen år därpå ännu skulle härma deras statyer.
De här klassiska monumenten skriker... de ryter åt oss...
Makt, dominans, kontroll.
Jag känner mig så obetydlig.
Tillsammans skapar pyramiderna, sfinxen och templen-
ett maktens landskap.
Den enorma skulpturen skyddar nekropolen.
Den gigantiska symbolen för överheten-
tros av många ha Cheops son, Chefrens, ansikte.
Han beställde den näst största pyramiden i Giza.
Trots många besök har John aldrig varit så här nära.
Idag har han fått särskilt tillstånd att undersöka dess inramning.
Den är fullständigt hänförande - man tappar hakan.
Jag har väntat i femtio år på att få stå här...
...och nu står jag här. Det är överväldigande.
Tjugo meter hög, blickar sfinxen österut mot soluppgången.
Jag vet hur det är att arbeta direkt i bergets sten, att hugga till den.
Det här var en monumental utmaning.
De hade bara kopparmejslar, träklubbor-
arbetsmiljön var hård med damm överallt...
Men likväl var arbetarna, hantverkarna, stenhuggarna-
de var alla villiga medarbetare, lojala mot sin farao.
Det torde ha krävts tusentals människor-
decennier att resa Gizas monument.
Men det finns inga bevis för att faraonerna använde slavarbetare.
Det var inte genom tvång som de fick makt över folket.
John menar att det som utmärkte dessa kungar-
var att de inspirerade hängivenhet.
Tänk vilken otrolig mängd sten som krävdes för att bygga detta.
Och varje enskilt block-
symboliserar den lojalitet de kände för sin farao.
Gizas enorma monument utgör höjdpunkten i pyramidernas era.
Så varför byggdes aldrig nånting mer i denna skala?
Under Cheops storhetstid-
garanterade pålitliga regn de egyptiska skördarna.
Under tre månader varje år svämmade Nilen över-
och täckte jordbruksmarken så att bönderna inte kunde bruka jorden.
Bönderna var fria att hjälpa till i bygget av kungens enorma grav.
De trodde att han höll gudarna glada så landet försågs med mat.
Men strax efter att Cheops fullbordade sin pyramid-
drabbades Egypten av torka.
När skördarna kollapsade gjorde även skatteintäkterna det-
och trots gratisarbetet drev Gizas monument nästan Egypten i konkurs.
Folkets lojalitet började svaja.
Kungarnas gravar blev mindre men Cheops pyramid stod kvar-
och dominerade Nilens västra strand.
Tänk vilken makt han besatt.
Det är helt otroligt.
Det var en makt som hans kämpande tronföljare desperat ville emulera.
Vid Abu Ghurab-
vill den italienske arkeologen Massimiliano Nuzzolo ta reda på-
hur kungarna behöll makten medan deras rikedom och status dalade.
Hela sin karriär har han försökt förstå-
ett mycket annorlunda monumentalt byggnadsverk...
...ett mysterium som fångade hans intresse-
redan under hans första kurs i egyptologi.
De här enorma, utspridda sten- massorna var en gång ett soltempel-
tillägnat den mäktigaste guden under pyramidernas era.
Varje kung ville ha en pyramid för att säkra sin återfödsel.
Men för femte dynastins kungar räckte inte det, de ville ha nåt mer.
Kungen lät bygga det här för att förvandla sig själv till gud...
...solgud.
Faraon, Neuserra, ville inte bara bli gudomlig efter sin död.
Han byggde templet för han ville bli dyrkad som gud medan han levde.
Ur öknen reste sig en enorm obelisk-
som var templets mittpunkt.
Det var inte en traditionellt smal stenpelare utan mer som en pyramid.
Kraftiga murar omgav den vilket skapade en innergård-
dit människor kunde komma för att tillbe solen.
Templet stod perfekt i förhållande till solens öst-västliga axel.
Varje år vid sommarsolståndet gick solen upp genom ingången-
färdades rakt över obelisken och gick ner på den västra sidan.
Precis på samma sätt som över pyramiderna.
Sex av faraonerna som efterträdde Cheops-
reste soltempel såväl som pyramider-
för att betona sin gudomliga status inför Egyptens folk.
Men nästan alla dessa tempel har försvunnit.
Vi vet att det fanns sex soltempel men vi har bara hittat två.
Max hoppas att utgrävningen av det här soltemplet-
ska sprida ljus över de här kungarnas makt-
och kanske hjälpa honom lösa en av egyptologins största gåtor-
och hitta de andra försvunna soltemplen.
Problemet är att Max inte är den förste-
att avkoda den här byggnadens hemligheter.
Egyptologer var här och grävde för över hundra år sen-
och lämnade en veritabel arkeologisk röra efter sig.
Det här fyndet är otroligt.
Det är en tändsticksask som arkeologerna lämnade här.
Förutom slängda tändsticksaskar-
lämnade det tidiga 1900-talets utgrävare 4 500 år gammal keramik-
utspridd över platsen.
Som ni ser är det här tempelområdet fullt av krukskärvor.
Men tyvärr är de helt värdelösa för oss-
då de redan har flyttats.
De berättar ingenting om livet i templet.
Om Max kan hitta orörda artefakter-
skulle de kunna avslöja saker som de första arkeologerna missade.
Minsta fynd kan vara avgörande-
i jakten på pyramidålderns försvunna soltempel.
Teamet gräver ut ett område av soltemplet som hittills varit orört.
De försvunna soltemplen kan ruva på hemligheter-
om hur Cheops efterföljare höll sig kvar vid makten.
Var de ligger förblir en av egyptologins största gåtor.
Orörd keramik här i Abu Ghurab kan hjälpa till att lösa den.
Mohamed Osman är senior arkeolog här.
Vi tror att vi har hittat ett krus, ett ölkrus.
Svag öl var en betydande näringskälla i forntidens Egypten-
men samma keramikkrus användes i religiösa ritualer.
Om du lägger den så här... Ja, den passar.
Det här kan vara en offergåva till en farao-
eller en forntida arbetares bortslängda lunch.
Ännu efter 4 500 år kan svaret finnas i dess innehåll.
Det tycks inte ha varit ett ölkrus. Det fanns ingen öl i den-
utan den var fylld av lera och skulle användas vid ritualer.
För forntidens egyptier var lera ett symboliskt substitut för mat-
som offrades till gudarna.
Kruset ligger i närheten av en märklig rad skålformade stenar.
Max och Mohamed tror att de ingick i en invecklad ritual-
som leddes av faraon.
Präster fyllde stenskålarna med vatten-
som rann ut över templets kalkstensgolv i 28 grunda rännor.
Den heliga vätskan sköljde över kruset som placerats i kanalerna-
och renade offergåvorna inuti dem.
Prästerna bar fram de symboliska offergåvorna till altaret-
där de lämnades åt solgudens hetta och ljus.
Sen klättrade de upp genom en gång i obelisken-
och kom ut på plattformen mot öster för att välsigna den stigande solen.
Reningsskålarna har klarat sig i 4 500 år utan att gå sönder-
men golvet i Neuserras soltempel har vittrat sönder.
Mohamed undersöker vad som finns under de fragmentariska resterna.
Bara några centimeter ner hittar de ett mystiskt lager.
Det vi har här är grunden till stenbeläggningen i templet.
Och under den finns en äldre konstruktion-
vi vet inte exakt från när, men den är gjord i tegel.
Mohamed har hittat tegel på flera platser under soltemplets golv.
Det tyder på att en stor byggnad fanns här-
innan Neuserras soltempel byggdes.
Om de hittar bevis för att den tidigare tegelbyggnaden var helig-
skulle det kunna vara ett av de andra försvunna soltemplen.
I Abusir...
...på en enslig platå inom synhåll från Max utgrävning-
står pyramiderna för de faraoner som byggde soltemplen.
Drygt ett sekel efter att Cheops lät bygga den stora pyramiden-
var Egypten försvagat av torka.
Skattkistorna var tomma på grund av tidigare pyramidbyggen.
Framför oss har vi över tvåtusen år av historia-
och de flesta hemligheterna i den här vidsträckta marken-
återstår att upptäcka.
Den tjeckiske arkeologen Miroslav Barta-
har i tre decennier avlägsnat sand från den här nekropolen.
För tjugo år sen var han först med att studera pyramiderna från rymden.
Idag står han stadigt på jorden i jakt efter en förklaring på-
hur pyramidålderns senare kungar höll sig fast vid makten-
medan deras rikedomar och status sinade.
På den här platsen upptäckte han 2018 en mytomspunnen vis mans grav:
Ka-Irsu.
Ka-Irsu var en mäktig ämbetsman vid kungliga hovet-
och nära rådgivare till en av de senare pyramidkungarna.
Som förman för kungliga arbeten ritade han kungens pyramid-
och templen som tog faraon närmare gudarna.
Men han var också ledare för "livets hus"-
en filosof som förmedlade kungens budskap till Egyptens folk.
Hans skrifter predikade vikten av total lojalitet mot farao-
ett budskap som fortfarande upprepades tusen år senare.
Miroslav gräver i mitten av begravningsplatsen-
på jakt efter fler av elitens gravar.
Han vill ta reda på hur mycket de senare kungarna-
var beroende av mäktiga ämbetsmän som Ka-Irsu-
för att förbättra relationen med folket och fostra lojalitet.
Provgrävningar har uppdagat en grav intill Neferirkaras pyramid.
Han var en av de senare pyramidkungarna.
Det kan vara precis vad han letar efter.
Endast väldigt betydande personer, de flesta ur kungafamiljen-
fick privilegiet att bli begravd här.
Efter tre veckors grävande har man fått fram den yttre strukturen.
Men viktiga spår saknas - väggarna är tomma.
Utan inskriptioner kan inte Miroslav identifiera gravens ägare.
Om han ska kunna avtäcka hemligheten bakom pyramidkungarnas makt-
blir Miroslav tvungen att gräva djupare och hitta gravkammaren.
Arkeologen John Ward har återvänt-
till det forntida stenbrottet Gebel el-Silsila...
...och ledaren för den svenska arkeologiska gruppen-
hans fru, Maria Nilsson.
Förra säsongen grävde de fram ett fantastiskt monument:
En sfinx som till formen påminde om den stora sfinxen i Giza.
I år vill Maria och John undersöka kopplingen-
mellan kungarna som byggde monumenten i Giza-
och faraonerna som lät hugga till sfinxer tusen år därpå.
Är du redo för nya roligheter, Carter?
De tror att platsen fortfarande döljer stenmonument-
som kan avslöja pyramidkungarnas påverkan på Egyptens historia.
En stor stenhög i närheten av förra säsongens staty-
har precis rätt storlek för att kunna dölja ännu en sfinx.
Idag ska de försöka gräva ut den men de har svårt att komma igång.
Hon är nästan tjugo över tio och det är ingen här.
Maria och John har knappt fem timmars grävtid-
för att få undan hundratals skottkärror fulla av sten.
Min hypotes är att det står en till sfinx där under.
Men det går inte att skynda på då berget består av porös sten.
Det är instabila massor och om det rasar ner över en begravs man helt.
Med tiden mot sig-
blir det en balansgång mellan belöning och risktagande.
Var försiktiga...
I Abusir, mellan pyramiderna-
har Miroslavs team nått botten på begravningsschaktet.
Kammaren under kan rymma en högt placerad person vid faraos hov.
För två år sen hittade han graven efter den vise mannen Ka-Irsu-
en ämbetsman vars jobb var att fostra folkets lojalitet mot farao.
Men var detta en engångsföreteelse eller hade alla pyramiderans kungar-
en trofast ämbetsman som hjälpte dem att hålla fast vid makten?
Var är lamporna, Osama?
Då var vi här...
Det är uppenbart att tjuvar tagit gravens skatter.
Men även en plundrad grav-
kan innehålla ledtrådar om hur pyramidkungarna behöll makten-
trots att deras rikedomar sinade.
Sarkofagens skick bekräftar det som Miroslav har fruktat:
Plundrarna var effektiva.
De tände en brasa i hörnet av locket-
och sen hällde de på vatten-
så att kalkstenen sprack.
De lyfte upp locket, tog tag i mumien-
drog ut den och sökte igenom den efter små värdesaker.
Det var så han slutade - tragiskt.
Mumien må ha blivit förstörd-
men Miroslavs team har pekat ut svaga röda märken-
baktill på sarkofagen. Det är en viktig ledtråd.
Det kan vara det han behöver för att kunna identifiera ägaren.
Så...här är det.
Det här är enda ledtråden om hans identitet och sociala status.
Var han, likt Ka-Irsu, en ämbetsman som bar upp en försvagad kung?
Skriften är för svag för att läsas med blotta ögat-
men för en egyptolog är strukturen uppenbar.
Här är namnet, och... den huvudsakliga titeln.
En titel innebär att mannen var viktig.
Han hade en funktion vid faraos hov - men vilken?
Dammet på inskriptionen kan inte borstas bort, då färgen kan flagna.
Istället tar han högupplösta fotografier av varje tecken.
Vi kommer att använda särskilda programvarufilter.
Vi tar...
...generella bilder...
...och sen detaljerade.
Sen behandlar Miroslav bilderna-
för att se om tillräckliga detaljer finns kvar för att tyda skriften.
Det ser lovande ut.
Det här är bra, jag är glad. Det är definitivt en betydande person.
Den här mannen hedrades med en grav bland faraoner.
Så kan han ha spelat en roll i säkrandet av konungens makt?
För att få veta det måste Miroslav dechiffrera vilka titlar han hade.
I Abu Ghurab, har Max och Mohameds utgrävning-
uppdagat överraskande bevis under Neuserras soltempel.
Tegelbyggnaden under dess grund-
kan hjälpa dem att hitta försvunna soltempel-
som senare pyramidkungar lät bygga.
Det är en svår uppgift.
Bara det att identifiera 4 500 år gammalt tegel-
kräver en teknik som måste finslipas under flera år.
Att hitta tegelsten är inte lätt-
eftersom de ligger begravda i samma slags lera.
Som arkeolog måste man lyssna till metalljudet-
för det är bara genom att lyssna till spaden som man hittar dem.
Det är fantastiskt... en fantastisk färdighet.
De har hittat tegelsten över hela utgrävningsområdet-
vilket indikerar att den här tegelkonstruktionen-
är mycket större än väntat.
I utkanten av området gör förmannen Reis Khaled en upptäckt.
Vi rensar det här området för vi har hittat ett pelarfundament.
Det var väldigt oväntat för vi har inte hittat såna förut.
Det är ett stort genombrott.
Pelaren kan tyda på att tegel- byggnaden hade en storslagen entré.
Den är gjord av vit kalksten av hög kvalitet-
så byggnaden lär ha varit imponerande.
Pelarfundamentet går över en halv meter ner-
vilket tyder på att den måste ha gett stöd åt ett enormt entrévalv.
Jag är väldigt spänd för vi visste att det fanns nåt under Neuserra-
men vi vet inte om det bara är en annan byggfas av samma tempel-
eller en ny byggnad.
En monumental entré pekar mot att det är en ny byggnad.
Så varför inte ett av de saknade soltemplen?
Om det finns ett försvunnet soltempel under Neuserras soltempel-
blir det ett stort ögonblick i både Max och Mohameds karriärer.
Jag är upprymd och även lite förvirrad.
Och lite frustrerad också faktiskt för det jag skulle vilja göra nu-
är att plocka isär Neuserras stengolv-
och gräva ner till nästa nivå där vi kan hitta resten av konstruktionen.
För att bevisa att tegelbyggnaden-
är ett av pyramidkungarnas mytomspunna försvunna soltempel-
behöver de fortfarande mer bevis.
På Gizaplatån-
försöker egyptologen Steve Harvey nå en mystisk andra kammare-
i hjärtat av Cheops stora pyramid.
Det här var svårt.
Han letar efter ledtrådar om den gåtfulle konungens liv och död.
Men djupt in i pyramiden blir tunnlarna smala och förrädiska.
Vad hände nu?
Ljuset har försvunnit!
Det verkar som att strömmen gick.
I en forntida tunnel full av hål är avsaknad av ljus en fara.
Ekot och mörkret-
förstärker verkligen känslan av att vara i en dold grav.
Längst bort i en trång tunnel-
hittar Steve den andra kammaren.
Den är makalös.
Vilket enormt valvformat tak.
Man känner nästan vikten av de miljoner ton sten här ovanför.
Precis som Cheops gravkammare-
var det här rummet alldeles tomt när arkeologerna fann det.
I en nisch tros en stor staty ha stått som rymde Cheops själ.
Även den var tom.
Men när arkeologer undersökte de välpolerade väggarna-
upptäckte de små hemliga gångar som ledde bort från kammaren.
Det här är verkligen intressanta, lite mystiska inslag.
De går hela vägen till pyramidens yttre och upp mot himlen-
så det mest sannolika är att de har nån slags symbolisk koppling-
till natthimlen och stjärnorna.
Forntidens egyptier var hängivna astronomer-
som samvetsgrant kartlade natthimlen.
Prästerskapet vördade särskilt två starka stjärnor-
som alltid återfanns i norr-
och vars permanens associerades med evigt liv.
Cheops placerade sin pyramid i förhållande till de stjärnorna-
i tron att det var där gudarna hade sin boning.
Gångarna kan ha byggts för att hans själ skulle kunna stiga till himlen-
för att förenas med de eviga stjärnorna och bli en gud.
Nåt som fortfarande förbryllar arkeologer är faraons sista gåta.
Han efterlämnade inte en enda inskription för att återge sitt liv.
De har inte utsmyckat med bilder eller lämnat hieroglyfer-
och det är ett val som de gjorde.
Och vi måste fundera på varför.
Den störste pyramidkungen efterlämnade bara sitt monument.
Hans plan var att lägga livet bakom sig och bli gudomlig när han dog.
De svagare pyramidkungarna som kom senare ville mer än så.
De behövde gudomlig makt i livet.
I Abu Ghurab-
gräver Max och Mohamed fram en stor tegelbyggnad-
från under grunden till farao Neuserras soltempel.
Det där är kanske en liten trappa...
Om det är ett av de fyra mytomspunna försvunna soltemplen-
skulle det kunna förklara hur de försvagade kungarna behöll makten-
när deras status började avta.
Men han behöver bevis för att byggnaden var helig.
I nordöstra hörnet av tegelkonstruktionen-
gör arbetarna ett makalöst fynd.
Det här är en jättestor mängd ölkrus som vi hittade på muren.
På den kringgärdande muren till den äldre byggnaden.
Helt oförstörda.
Försiktigt borstar de keramiken för att frigöra krusen från jorden.
Den är tung...
...och hel och full av lera.
Forntida präster använde jordfyllda krus som rituella offergåvor.
Det här kan vara beviset för att byggnaden var ett heligt tempel.
Placerades de här?
Jag tror det, och väldigt noggrant placerade.
Det kan tolkas som att man visade respekt för den tidigare byggnaden.
Även enstaka offergåvor i grunden på så gamla byggnader är sällsynta.
Och det här är en enorm mängd.
Varje gång vi avlägsnar ett fullt krus hittar vi ytterligare ett.
För Max är de av central betydelse.
De visar att tegelbyggnaden var en religiös plats.
Det här är en väldigt spännande stund.
Jag är ganska säker på att det här är ett tidigare soltempel-
på vilket Neuserra byggde sitt eget nya soltempel.
Genom att bygga ovanpå en tidigare kungs tempel-
gjorde Neuserra sitt soltempel ännu mer heligt.
Max decennielånga letande har äntligen burit frukt.
Tänk att när vi kom hit för några år sen-
så var hela området täckt - ingenting syntes.
Och nu har jag flera bevis för att det vi gräver ut här-
är ett av de försvunna soltemplen.
Det är en enorm upptäckt, som öppnar ett nytt kapitel-
i berättelsen om pyramidålderns kungar.
Faraonerna som kom efter Cheops-
var bleka kopior av den man som byggde den stora pyramiden.
Men den kung som byggde detta nyupptäckta soltempel-
gjorde nåt som Cheops inte gjorde.
Han såg till att han tillbads som solgudens avkomma medan han levde.
Hans pyramid kunde kanske inte mäta sig med Cheops-
men med sitt soltempel gjorde han anspråk på gudomlig makt.
I stenbrottet vid Gebel el-Silsila-
letar Maria och John efter en ny sfinx-
lik den de grävde fram förra säsongen.
De försöker förstå kopplingen mellan Gizas mytomspunna pyramidkungar-
och de faraoner som regerade tusen år senare.
Som en symbol för makt, är sfinxen allenarådande.
Och när jag ser på sfinxen-
så kan jag ställa mig i sandalerna på den hantverkare-
som mejslade fram den.
Och han gjorde det av kärlek till sin farao.
Johns team röjer undan stenmassor nedanför en pelare huggen i berget.
Vi ska rensa det här området och fortsätta gräva oss ner i sanden.
Högen av utgrävningsjord innehåller forntida sand.
För John är det tecken på att högen kan dölja ett fynd, kanske en sfinx.
När sand blåser in, som idag när vinden kommer norrifrån-
och när den stöter emot nåt så byggs såna här ansamlingar upp.
Strax efter att de frilagt sanden under stenmassorna slår de i nåt.
Det är alltid sanden!
Överallt där sandansamlingar byggs upp kan man räkna med att hitta nåt.
Teamet arbetar sig försiktigt runt stenbiten.
Det kan vara en sfinx eller en värdefull del av ett annat monument.
Som arkeolog måste man ha tålamod.
Vi skyndar inte, det finns ingen belöning för den som kommer först.
Inte?
Vi skyndar för att lära. Kunskapen är nyckeln.
I fältlabbet nära nekropolen i Abusir-
har Miroslavs programvara skärpt skriften från ämbetsmannens grav.
Inskriptionerna borde kunna ge honom gravägarens namn och titlar.
Om han spelade samma roll som den vise Ka-Irsu-
kan det bevisa att han inte var unik-
och att andra kungar under pyramid- åldern var beroende av ämbetsmän-
för att behålla folkets lojalitet.
Det här är ett jättebra resultat-
för vi har två väldigt viktiga titlar för ägaren-
och vi har hela hans namn, så vi kan gratulera oss själva.
Vi har haft en extrem tur - vi har hela berättelsen.
I forntida Egypten hade man makt om man hade en titel-
och ibland tillgång till farao.
Inskriptionen inleds med en märklig titel: "Han med den underbara armen."
Vi kan läsa vad det står men har ingen aning om vad det betyder.
Därefter en annan viktig titel som anger rang.
"Den ende vännen" eller "kungens ende vän".
Och sen namnet på personen i graven, vilket utläses som "Ka-Ires".
Ka-Ires.
För Miroslav är det en kombination av stor betydelse.
Gravägaren var inte bara en av pyramidkungens förtrogna-
utan hans namn liknar till formen den vise mannen Ka-Irsus namn-
vars läror om lojalitet mot kungen levde kvar i tusen år.
Miroslav tror att gravägaren måste vara en direkt ättling.
I så fall kan Ka-Ires ha haft samma roll vid hovet-
att sprida ordet om faraos makt.
Det är en sällsynt möjlighet att verkligen få kontakt med någon-
som vördades under flera sekler.
Nu kan vi säga att vi åtminstone har hittat två generationer-
av denna berömda vise man.
Det är ingen dålig bedrift.
Faraonerna som kom efter Cheops hade kanske inte hans rikedomar-
men de tänkte ut sätt att stärka sin bräckliga makt.
De lät ämbetsmän fostra lojalitet och utsåg sig själv till gudar.
Så vilket arv efterlämnade de till faraonerna tusen år senare?
Vid Gebel el-Silsila, bara nån meter från en ofullbordad sfinxstaty-
har Maria och Johns sökande efter fler monument uppdagat en sten-
nerbäddad i tillblåst sand.
De hoppas den kan avslöja ledtrådar om arvet efter pyramidkungarna.
Sand är alltid en fin indikator.
Dess platta kanter och vassa hörn indikerar att det inte är en sfinx.
Men det kan vara nåt ännu bättre.
Här är det hieroglyfer.
En sten med inskriptioner kan avslöja mer om den farao-
som lät hugga ut sfinxen i det här stenbrottet.
- Det här är underbart. - Ser man på!
Blocket har ingraveringar och tycks vara en saknad del av ett monument-
som John och Maria har försökt pussla ihop i nästan ett decennium.
En helgedom tillägnad den Nya rikets farao som ägde det här stenbrottet:
Amenhotep III.
Det här är verkligen vackert.
Vi har arbetat med monumentet i åratal-
så att hitta en sån här bit är gripande.
Det här är kronan på verket.
Det gör all mödan värd - all svett, alla tårar, alla problem.
När teamet börjar röja upp efter fem timmars grävande i solen-
börjar Maria och John analysera sitt fynd.
Med eller utan sfinx, det här är dagens fynd för mig.
Det står: "Den store guden" sen står det "son till Ra".
Det är ett tydligt uttryck för att Amenhotep III-
var en levande gud
Helgedomen stod ovanför Amenhoteps stenbrott-
och förkunnande att han var solgudens avkomma.
Precis som kommande kungar skulle göra för att rädda sin ställning-
som allenarådande härskare.
Genom att hävda att han är en gud, son till Ra, solskivan-
följer Amenhotep III en tradition-
som går ända tillbaka till de stora pyramidbyggarna.
- Fantastiskt. - Det är en stor pusselbit.
Det här är historia.
Underbart.
Genom att hugga ut sfinxer och gravera monument-
med påståenden om gudomlig makt-
kopplade Amenhotep III sig själv till sina företrädare-
som påstod sig vara levande gudar: pyramidkungarna.
Varje säsong drar arkeologer fram de forntida faraonerna-
längre ut ur historiens skuggor.
Gåtfulla personer, vars makt inte vilade på tvång utan på hängivenhet.
Deras ämbetsmän fostrade lojalitet genom läror som ekade i sekler.
Och deras tempel hjälpte dem att hävda sig som solgudens ättlingar.
Men det blev inte för evigt.
Femhundra år efter att de första pyramiderna restes-
kollapsade pyramidålderns civilisation.
När Egypten reste sig igen-
stod pyramidkungarnas otroliga monument kvar-
deras idéer överlevde-
och arvet efter dem inspirerade faraoner tusen år därpå.
Text: Peter Wennersten