Dypt under jorden ligger det en gammelegyptisk grav-
fra Ramses den stores tid.
Den gjenmurte inngangen har vært urørt i nesten 3000 år...
...fram til nå.
Vi vil vel klare å komme inn?
Herregud! Det er mørkt her.
Den ser veldig dyp ut.
Det som blir avslørt, overrasker selv de mest erfarne arkeologene.
Å, vakkert! Herregud!
Ramses den andre, kjent som Ramses den store,-
var en av oldtidens mektigste og mest vellykkede herskere.
Han hersket i 66 år, utvidet Egypts grenser-
og bygde flere monumenter og templer enn noen annen farao.
Hvordan ble han en så mektig konge-
og fikk skapt et ettermæle som har vart i tre årtusener?
I dag, rundt i Egypt, graver arkeologer opp spor-
fra livet hans, og livet til de som tjente ham,-
for å avdekke hemmelighetene bak hvordan Ramses ble så mektig.
De fleste av de gamle egypterne så aldri Ramses den store selv.
Men bildet av ham var overalt.
For å undersøke hvordan Ramses gjorde seg bemerket i riket,-
drar hieroglyfekspert og samler av gamle klær, Colleen Darnell,-
til en av de mest imponerende bragdene hans: templet i Karnak.
Størrelsen på dette templet er bare overveldende.
Dette er et av de mest imponerende stedene i verden.
Man kan se alle tallene, hvor høye søylene er, antallet...
Og jeg liker spesielt godt fargene på undersiden av taket.
Man må stå her inne for å kunne forstå hvor storslagent det er.
Da Ramses kom til makten,-
var tempelanlegget Karnak allerede så stort som 75 fotballbaner,-
med en hellig innsjø større enn sju olympiske svømmebassenger.
I ett tempel, til ære for Amun-Ra,-
er det plass til ti gotiske katedraler innenfor veggene.
Men Ramses ville ha mer.
Så han fullførte et mesterverk som faren hadde påbegynt:
En enorm bygning med tak som står på søyler. En stor hypostylhall.
Det er et av de største, religiøse rommene som noen gang er bygd.
Hva kan dette hellige templet avsløre-
om det som gjorde Ramses til en så mektig og minneverdig leder?
Rundt 30 forskjellige faraoer hjalp til med å bygge Karnak-
ved diverse modifiseringer i løpet av 1500 år.
Men skriften på tempelveggene forteller en annen historie.
Det er ett navn som jeg ser mer enn noen andre, og det er "Ramses".
Dette er Ramses den andres kartusj.
Vi ser den igjen rundt hele denne søylen og på denne søylen.
Stort sett alle søylene i denne delen av hypostylhallen-
har flere utgaver av Ramses den andres navn.
134 sandsteinsøyler strekker seg opptil 20 meter opp.
Analyser har vist at hver eneste av dem har Ramses' navn hogd inn,-
sammen med historier om livet hans.
Han hjalp ikke bare til med å bygge templets mest berømte rom.
Han sørget for at alle visste det.
Men mange av Egypts konger fikk bygd store monumenter.
Colleen vil se hva mer som gjorde Ramses' styre så spesielt.
Ledetråder til de store bragdene hans er risset inn i tempelmurene.
Muren er fantastisk!
Den er full av de militære seirene til Ramses den andre.
Vi ser ham kjempe i en stridsvogn. Så tar han fangene sine med hjem.
Og han overgir dem til guden Amun, som blir tilbedt i dette templet.
Og her borte dreper han fiender fra alle verdenshjørner.
Han ville virkelig bli kjent som en krigerfarao.
Som ung prins var Ramses med faren sin, Seti den første,-
på militære felttog. Han fikk erfaring med lederskap og krig.
Han ble konge som tenåring og tok befalet over Egypts forsvar.
En hær på hundre tusen mann.
Han ledet dem selv på slagmarken mot hettittenes rike ved Kadesh-
og utropte seg til seierherre da han kom hjem.
Men felttogene fortsatte gjennom det lange styret hans,-
mens han utvidet og styrket Egypts grep om sine områder-
og fikk et fryktinngytende rykte som en stor krigerkonge.
Dette er en utrolig scene. Vi ser Ramses i vogna si,-
og han river en fiende ut av vogna hans.
Så skal han til å gjennombore fienden med et spyd.
Og alt dette foregår utenfor en syrisk by.
Så det viser hvordan Ramses utvider Egypts grenser.
Som andre faraoer skrev Ramses de militære seirene sine på templer.
Det var en måte for å dele Egypts triumf.
Ordenens triumf over kaos, representert ved fremmede.
Disse scenene, sammen med andre oldtidsfunn,-
tyder på at Ramses virkelig kjempet sammen med mennene.
I motsetning til mange faraoer, som skrøt av det uten selv å delta.
Motet og den taktiske dyktigheten var viktige for oppgangen hans.
Men er Ramses' styre grunnlagt på noe mer enn militær makt?
I Deir el-Bahri i Luxor, der Ramses begravde mange av sine adelige-
i det vidstrakte gravanlegget Assasif,-
leder den egyptiske arkeologen Fathi Yaseen et lag-
som graver seg dypt ned i ørkensanden.
Fathi vil finne ut hvorfor denne gravbyen ble lagt akkurat her,-
og hva det kan avsløre om Ramses' langvarige styre.
Det er mange templer og tusenvis av graver her.
Fathi leder ikke bare utgravningen.
Han er ansvarlig for alle oldtids- utgravninger på Luxors vestbredd.
Det har han vært i 30 år. Han ble født og vokste opp nord for Luxor,-
og det var barndomsdrømmen hans å bli egyptolog.
Jobben min er veldig travel, men det er en spennende jobb.
Hvorfor det? Fordi vi kanskje her vil finne-
ting som kan utvide kunnskapene om historien til det gamle Egypt.
Disse gravplasser har en veldig uvanlig og mystisk beliggenhet.
På Luxors vestbredd begravde eliten sine døde høyt oppe i åsene.
Dermed måtte folk se opp til dem selv da de var døde.
Men her i Assasif ligger gravene nede i dalbunnen.
Hvorfor ble dette området valgt? Hvorfor ble gravene plassert her?
Hvilken betydning har dette området?
I forrige sesong fant de en vakkert utsmykket kiste til en fra eliten.
Han tror den er toppen på et isfjell-
og betyr at det ligger en viktig, uoppdaget grav i nærheten.
Den kan ha uvurderlige skatter og inskripsjoner om gravens eier,-
og det kan kanskje forklare den underlige plasseringen av graven.
Fra en enkel leirsteinsvegg i sanden-
viser Fathis utgravning nå konturene av en enorm grav.
Nå må Fathi og laget hans finne gravens underjordiske inngang.
Det er veldig spennende å få se inngangen.
Men vi vet ennå ikke hva som er bak den.
Arbeiderne fjerner forsiktig masser fra gravens leirsteinsomriss.
Vi arbeider i nesten 40 grader. Det er varmt!
Trass i temperaturen på 40 grader-
får de snart avdekket en 20 meter lang korridor.
Men de aner ikke hvor dyp den er.
Det kan ta ukevis å nå grunnfjellet og gravens underjordiske inngang.
Nå fokuserer vi på å forstå hva som er bak steinmassene.
Det er veldig spennende.
Fathi og laget hans må fjerne mange tonn sand.
Men de holder utkikk etter alle slags ledetråder i støvet.
En del av en shabti. Det er et veldig godt tegn, for det betyr-
at vi graver på riktig sted for å finne gravens inngang.
Ved gravbyen i Sakkara i utkanten av Kairo,-
foran verdens eldste pyramide, utforsker den egyptiske arkeologen-
Ola el-Aguizy gravene til Ramses' generaler.
Jeg er så glad i jobben min. Jeg er virkelig glad i den.
Man må ha trofaste soldater for å styre et rike i evig utvidelse.
Ola håper å finne ut hvordan Ramses belønte de som støttet ham.
Hele området er en familiegrav. Det er tydelig at de alle er i slekt.
Det er et skikkelig puslespill.
Bestemor Ola kom til arkeologien for 50 år siden-
gjennom kjærligheten til hieroglyfer.
De siste 15 årene har hun utforsket disse eldgamle gravene,-
stort sett med det samme, betrodde laget av arbeidere.
Hver dag får vi en overraskelse her. Det er noe nytt å finne.
Denne sesongen graver Ola ut en imponerende tempelgrav.
Den tilhører en høyere general som het Iwrkhy.
Iwrkhy var en veldig viktig general i Ramses den andres hær.
Så jeg gleder meg til denne utgravningen i år.
Arkeologer tror at Iwrkhy og familien hans kom fra Syria-
og reiste til Egypt for å få et bedre liv.
Iwrkhy ble fort godtatt i Egypt,-
Han ble general under Ramses far, Seti den første.
Senere var han høyre hånd for Ramses selv,-
kjempende ved siden av Ramses i spissen for Hæren.
Da Iwrkhy døde, ble han begravd i en stor, klassisk, egyptisk grav.
Hvordan belønte Ramses de som bidro mest til at han lyktes?
Olas lag leter sør på funnstedet for å finne ut av det.
Hun håper å oppdage mer om Ramses' generaler-
og den mystiske utlendingen Iwrkhy,-
som Ramses stolte nok på til at han lot ham lede hæren sin.
Olas harde arbeid gir til slutt resultater.
Da laget graver ut Iwrkhys grav,-
oppdager de en sjakt som er hogd åtte meter nedover i fjellet.
Den går til et lite forkammer, der en ny sjakt går 12 meter ned-
til det som må være Iwrkhys gravkammer.
Den er tom. Ingen spor av gravgaver, kister eller mumier.
Men så oppdager de noe svært lovende høyere oppe.
Veggen i første forkammer ser ut til å være murt igjen i gammel tid.
Hva kan være gjemt bak den?
Jeg må kjenne hver del av graven og se om det er nyere begravelser der.
I dag skal Ola gå inn i forkammeret for første gang.
Da må hun ned i en farlig, åtte meter dype sjakt-
på gamlemåten: med en hånddrevet trevinsj.
Se hvor sterke de er.
Arbeiderne må fire henne forsiktig henne i ei bøtte.
Jeg er vant til det. Jeg liker det.
Ola synker ned i den mørke sjakta og mot en delvis uutforsket grav.
Hun risikerer å dø hvis noe skulle gå galt med håndvinsjen.
Fantastisk!
Graven tilhører Iwrkhy, som var en av Ramses mektigste generaler.
Ola vil vite hvordan utlendingen ble Ramses' ledende general.
Hun tror at det kan vise hvordan generalene hjalp Ramses-
med å bli tidenes mektigste farao,-
og hvordan Ramses i sin tur belønte dem.
I dag vil hun inn i en ny del av graven, urørt i nesten 3000 år.
Men inngangen er sperret.
Ola tror at arbeiderne stablet opp løs leirstein for å støtte taket.
Laget hennes må fjerne steinene forsiktig.
Det gamle taket kunne lett rast inn.
Vil vi klare å komme oss inn?
Med en liten åpning ryddet kan Ola endelig se inn.
Å, herregud.
Det er masse gallerier der inne. Det er som en labyrint.
Den ser ut som den går veldig dypt inn.
Bak muren ligger det en grav.
Mye større enn de trodde, og full av rasmasser.
Det er et mulig skattkammer som kan inneholde viktig informasjon-
om general Iwrkhy.
Det kan være begravd noen der inne.
Her tror jeg at vi vil finne mye. Nei, nei, nei.
Men det er bekmørkt, og farlige sjakter kan ligge gjemt i sanden.
De henter lampa fra den andre sjakta, så vi kan ta den med oss inn.
Det er min assistent Nader.
Det er første gang vi er her, så han kontrollerer den.
Han vil forsikre seg om at det er trygt å gå inn.
- Greit? Er det trygt nå, Nader? - Helt trygt.
Så...da går jeg inn.
Der inne ser Ola et forbløffende stort antall alabastkrukker.
De inneholder balsamert mat og vin til den døde i livet etter døden.
Fantastisk. Det tyder på at dette er en rik gravplass.
Får jeg se på det?
Flere tunneler går ut fra hovedkammeret.
Se! Der borte er det enda en gang.
Det er ikke bare en grav.
Det er en katakombe med et halvt dusin sammenhengende graver.
Kom, kom.
Et funn som bare gjøres én gang i tiåret.
Herregud!
Levninger av et skjelett med skalle. Herregud!
I Deir el-Bahri ved Luxor, i gravbyen Assasif,-
graver Fathi ut en 20 meter lang korridor inn til en eldgammel grav.
I området er det begravd mange adelige fra Ramses' tid,-
og Fathi vil vite hva gravene kan røpe om Ramses' tid som farao.
Han håper å kunne løse mysteriet-
med hvorfor graveierne valgte dette stedet i dalbunnen.
De er nesten tre meter under bakken i enden av korridoren.
Han oppdager ledetråder i sanden da han leter etter gravens inngang.
Dette er veldig vakker keramikk, som vi vil bevare.
Da Fathis lag nærmer seg det de håper er gravens inngang,-
oppdager de gravskatter som viser at de er på riktig spor.
Ja visst. Det er en shabti.
Nesten hel. Den forestiller en mann som står sånn.
De gamle egypterne trodde at disse knøttsmå figurene, shabtier,-
skulle få liv og tjene personen i graven i livet etter døden.
Et veldig fint funn.
Da laget graver videre,-
blir den steinete sanden til glatt, hvit kalkstein.
Det er toppen av inngangen til graven.
Nå er det veldig spennende.
Fathi håper at graven skal gi dem ledetråder, som inskripsjoner,-
som kan avsløre hvorfor eieren valgte et så lavtliggende sted-
når de fleste i eliten er begravd på skråningene rundt gravbyen.
Laget må jobbe rask i varmen og få bort steiner som sperrer inngangen.
Veldig varmt.
I denne dype dalen kan det bli så mye som 50 varmegrader.
Heldigvis for Fathi er det ikke langt igjen.
Dette blir den første gangen vi kommer til inngangen.
Så vi er veldig stolte.
De første kalksteinsblokkene er borte, og Fathi kan endelig se inn.
I Karnak-templet i Luxor-
ser Colleen etter spor som kan vise hvordan Ramses fikk makten.
Han var en mektig kriger og general som kjempet i mange felttog-
og utvidet Egypts grenser både østover og sørover.
Tempelmurene tyder på at det ikke bare var derfor han ble så mektig.
For et bemerkelsesverdig dokument. Det er teksten til en fredstraktat.
På denne 3300 år gamle muren står det 38 linjer med hieroglyfer-
som i detalj forklarer verdens første fredstraktat.
Et løfte om en allianse uten sidestykke-
mellom Ramses og dødsfiendene hans, hettittene.
Det er utrolig å se teksten til en ekte traktat.
Dette er det dokumentet to stormakter undertegnet:
Egypt og Hettitterriket.
Altså utkjempet ikke Ramses bare kriger. Han avsluttet dem også.
Fred fikk Egypt til å blomstre, og Ramses ble rikere og mektigere.
Det står at verken hettittene eller egypterne fikk angripe den andre.
Og de skulle hjelpe forbundsfellene hvis de ble angrepet av noen andre.
Med den såkalte "Kadesh-traktaten" kunne Ramses endelig avslutte-
den 20 år lange krigen mot hettittene.
Kriger er ganske dyre. Så ved å inngå fred-
har Ramses sikret stabilitet og velstand for regjeringstiden sin.
Ramses kunne fokusere på rikdom og å bygge templer og monumenter-
som hyllet de store bragdene hans.
Mange faraoer, også Ramses, brukte propaganda.
Men fredstraktaten ble inngått med en virkelig konge i et annet land.
Det er tydelig at Ramses ville vise alle at han var en stor diplomat.
Ramses framstilte seg selv som den ypperste kongen.
Det var ikke tilfeldig at han valgte å kunngjøre det i Karnak.
Jeg tror at Ramses viser fredstraktaten her i Karnak-
nettopp som en kontrast til de militære bragdene sine.
Han gjør det han må for å bevare ordenen på vegne av Egypts guder.
Ramses var en krigerkonge og diplomat-
som styrte i en bemerkelsesverdig periode med fred og suksess.
Men det forklarer ikke hvordan han ble så mektig-
at vi fremdeles snakker om ham 3000 år senere.
På Egypts historiske museum i Kairo-
gransker arkeologen Simon Connor og konservatoren Eid Mertah-
Ramses' berømte kjempestatuer-
for å finne ut hvordan han utøvet makt med oldtidspropaganda.
Der står Ramses. Og der også.
Ramses bygde tusenvis av statuer og satte dem rundt i hele Egypt.
De fleste står nå på museer, og rundt 90 av dem er her i Kairo.
Noen av dem har aldri vært studert på kloss hold.
Nesten å kunne tap på dem, å stå på noen centimeters avstand,-
er faktisk ganske rørende.
Simon og Eid tror at de kan skjule hemmeligheter fullt synlig.
Ved å granske detaljene i steinarbeidet,-
håper de å se hvordan Ramses utvidet makten sin med statuene.
Kjempestatuer av faraoer var vanlige i det gamle Egypt.
Templer, byer og palasser ble voktet av de digre granittfigurene.
Mesterskulptører arbeidet på dem i månedsvis med steinverktøy-
og finpusset detaljene med kobbermeisler.
Til slutt polerte de fram en glatt overflate med sand.
Men for de gamle egypterne var de mer enn bare kunstverk.
Farao hadde kontakt med folket sitt via disse magiske stedfortrederne.
Så snart faraoens navn var hogd inn i den,-
ble statuen aktivert og ble bærer av kongens sjel.
Laget oppdager øyeblikkelig noen overraskende tegn-
på at denne Ramses-statuen ble forandret etter at den var ferdig.
Her ser vi veldig klare spor av modifikasjoner.
Rundt ørene. Og her, under øyebrynene og øynene.
Munnvikene er gjort dypere, og ørene er forandret.
Det er klare tegn på modifikasjoner og endringer.
Selv om det er Ramses den andres navn som står på statuen,-
så kan den kanskje opprinnelig ha forestilt en annen?
Simon og Eid må sammenligne detaljene-
med en uendret Ramses-statue for å se hvordan statuene hans var.
Utenfor Det egyptiske museet i Kairo-
får Simon og Eid øye på en fantastisk granittstatue.
De ser etter tegn på at det er en ekte statue av Ramses den store.
Kongen holder de to bannerne på en måte som begynte med Ramses.
Denne statuen ble gjort ferdig til ham i hans regjeringstid.
Statuen ser ut til å stirre rett mot dem.
Øynene ser nedover. Ramses så på folket.
I motsetning til tidligere faraoer, som så mot horisonten,-
brukte Ramses statuene sine for å ha kontakt med folket sitt.
Den direkte øyekontakten er en mektig måte å inngi ærefrykt på.
Simon og Eid går inn i museet igjen for å sammenligne funnet-
med den tilsynelatende modifiserte Ramses-statuen.
Den viser seg ganske riktig å ha Ramses' siktlinje.
Skulptørene går inn her under øyet og meisler ut under øyelokket.
Poenget var å skape et øvre øyelokk som var tyngre.
Øyelokket og det nedovervendte blikket er en senere modifikasjon.
Et annet museum har utrolig nok et uendret eksemplar av samme statue.
Det viser tydelig at øynene så rett fram da statuen først ble laget.
Simon og Eid ser flere beviser.
Her ser vi spor av forandringer på øyebrynene.
Nok til å forme øyebrynenes buer.
Skulptøren ville at denne delen skulle framheves.
Til og med kobraen i krona ble hogd om-
til den stilen slangen hadde i Ramses' 19. dynasti.
De ville at slangen skulle slynge seg to ganger rundt på hver side.
De måtte lage sånne små særtrekk når statuer måtte "ramsifieres".
Gode beviser på at Ramses endret en eldre statue, så den ble hans.
Denne statuen forestilte utvilsomt en annen konge enn Ramses.
Så hvem er dette, hvis det ikke er Ramses?
Her har vi en veksling mellom én tykk stripe og to tynne.
Én tykk, og to tynne. Én tykk, og to tynne.
Detaljen er typisk for 12. dynasti, rundt 600 år før Ramses.
De kan ikke si nøyaktig hvilken farao statuen forestilte.
Med den viser tydelig at Ramses modifiserte eldre statuer-
for å erklære snarest mulig at han hersket over Egypt.
De valgte ut spesielle statuer:
Vakre, store statuer av vel ansette forgjengere. Så overtok Ramses dem.
Ramses etterlot bevisst spor etter de gamle kongene i statuene.
Han prøvde ikke å stjele identitetene deres.
Han utnyttet sine mest berømte forgjengeres rykte-
for å utøve og øke sin egen makt.
De hadde en aura. En prestisje.
og det skulle vises at de var gamle, og at han var en ny utgave av dem.
Nylig er det påvist at innpå 1/4 av Ramses-statuene i Egypt-
opprinnelig er av andre faraoer.
Ramses fikk rett og slett hogd dem om og gjorde dem til sine.
Men videre analyse av noen statuer er vanskelig-
på grunn av gamle skader.
Det er særlig to ting: hodet på slangen og nesa.
Den er fjernet totalt. Omhyggelig hogd bort.
Så statuen er ødelagt. Det samme gjelder 90 % av Egypts statuer.
Alle er bevisst hogd bort.
Ramses brukte denne og andre statuer som magiske stedfortredere.
Så måtte de deaktiveres da han ikke hersket lenger.
Trolldommen må fjernes fra dem ved å drepe dem.
Derfor fjernet man nesa og slangen. Dermed var det bare stein igjen.
I dag hjelper Ramses' statuer oss med å forstå faraoens styre.
De viser hvordan han brukte dem til å bli Egypts største hersker.
I Deir el-Bahri i Luxor, i en stor gravby for Ramses' adelige,-
er Fathi på randen av å gjøre en ny oppdagelse.
En urørt grav som har ligget skjult under ørkensanden i tusenvis av år.
Dette er toppen av døra. Det er mørkt og fullt av masser.
Fathi tror at graven kan vise hvorfor eierne valgte dette stedet-
og avsløre noe om Ramses' vellykkede tid som farao.
Han må komme inn, men massene sperrer inngangen.
Vi ser ikke utsmykninger der inne. Det er for mye masser.
Vi må komme oss ned til grunnfjell ved døra før vi går inn.
Vi må følge mønsteret i massene, lag for lag.
Det er minst to meter igjen.
I flere dager spar laget bort mange tonn sand og jord i den varme sola.
Men til slutt står de foran den avdekkede åpningen.
Jeg har ventet i en måned på å få gå inn. Det er et spesielt øyeblikk.
Nå kan jeg gå inn.
Det er en enorm grav, full av masser. Taket er ikke i god stand.
I Deir el-Bahri i Luxor, en gravby brukt av Ramses' adelige,-
går Fathi for første gang inn i en ny grav.
Han vil vite hvorfor eliten valgte dette lavtliggende stedet-
og hva det kan avsløre om Ramses' styre.
Han ser etter inskripsjoner, men veggene på 7,5 x 3,5 m er tomme.
Jeg ser ingen inskripsjoner.
Nå må han undersøke massene omhyggelig-
for å se etter andre spor som kan gir en antydning-
om hvorfor Ramses' adelige valgte denne gravplassen.
Jeg kan se keramikk og noen kurver.
Denne er så vakker. Det er sjelden man finner ei hel krukke.
Jeg håper at denne keramikken-
kan hjelpe oss med informasjon om hvorfor graven ble lagt her.
Her ser jeg noe mer.
Det ser ut som en fin kurv. Veldig flott, for den er i god stand.
De eldgamle gjenstandene er perfekt bevart, men blir brutt ned i luft.
Fathi tar dem med direkte til konservatorens lab for studier.
Han bruker luft for å forsikre seg om at det ikke er mer støv i den.
Så forsterker han med en væske, sånn at vi kan åpne den.
Den flotte kurven og krukka er i så god stand-
at de neppe er gravgaver som ble lagt ved siden av den døde.
De er nok heller offergaver familiemedlemmer la ved inngangen-
under en festival som ble holdt i dette området i oldtiden.
De kan stamme fra feiringen av de døde.
Kurven kan ha blitt brukt til mat eller frukt.
Hvert år, ved første nymåne i mai,-
samlet massene seg ved Karnak-templet-
med offergaver i form av mat og blomster.
De gikk i prosesjon bak en båt med et bilde av guden Amun-
og krysset Nilen til vestbredden, som var de dødes land.
Prosesjonen kom forbi Kongenes tempel-
og fortsatte så til Hatshepsuts tempel.
Familier brøt ut av den og besøkte gravene til slektningene.
Der la de offergaver i form av mat og blomster,-
og de festet hele natta sammen med de døde.
Fathis funn tyder på at adelen, også under Ramses den store,-
valgte denne gravplassen fordi den lå så godt til for festlighetene.
Gravene ville vært siste stoppested før prosesjonen tok slutt-
ved Hatshepsuts tempel i nærheten.
Så det var et utmerket sted for å ta imot offergaver.
Hvis gravene deres ligger her, vil de få flere offergaver,-
flere blomster, mer mat, mer drikke.
Den døde kan etterpå nyte dem under den vakre festivalen.
Jeg er veldig glad. Nå vet vi hvorfor de valgte dette området.
Ramses' 66 år lange regjeringstid var ufattelig vellykket.
Så han hadde råd til å være sjenerøs mot undersåttene.
Han videreførte den vakre festivalen i dalen,-
sammen med et titall andre festivaler.
Han organiserte til og med en årlig, 24 dager lang fest.
Den gjorde ham populær i folket og økte makten hans.
For Fathi og laget hans har det vært en svært vellykket utgravning.
De håper at dette bare er det første av mange funn her.
Vi vil fortsette å arbeide med resten av graven.
I Sakkara undersøker Ola et skjult kammer-
i graven til en av Ramses' befalhavere, general Iwrkhy.
Hun vil se hvordan generalene hjalp ham til makten,-
og hvordan han belønte dem som takk.
Men graven er et kaos av artefakter under steinmasser,-
med skjeletter spredd ut overalt.
Det viser at gravrøvere plyndret graven for tusenvis av år siden.
Ola begynner med de gravgavene røverne har lagt igjen.
Vi har puslespill overalt.
Iblant finner man mange biter av ei krukke som må settes sammen.
Det er ei krukke som skiller seg spesielt ut.
Se her. En krone med horn. Og her er det en solskive.
Dette er en gud. Kanskje Hathor.
Den vakre krukka viser kjærlighetsgudinnen Hathor,-
som har skikkelse som ei ku. Men det er ingen informasjon om Iwrkhy.
Men noe annet i massene fanger Olas interesse.
Den er vakker! Herregud!
Ola har gjort et stort funn. Hun håper at det vil gi ledetråder-
til hvordan Ramses' generaler hjalp ham til makten,-
og hvordan han belønte dem som takk for det.
Dette er første gang vi finner noe så tydelig!
Dette er hodet til en av de kanopiske krukkene.
Det er så vakkert. Man kan se parykken, ørene...
Dette kanopiske krukkehodet er en del av gravregaliene-
som ble lagt i graven til Ramses' mektigste general Iwrkhy.
Inni dem ligger mumiens organer,-
så de kan få nytt liv og bruke organene i livet etter døden.
Det er så vakkert. Og kinnet er så glatt.
Å finne det er som å finne en skatt, for det viser mange andre ting.
Hvis disse utsmykkede gjenstandene tilhører Iwrkhy,-
beviser det at han og familien ble rikelig belønnet av Ramses.
Alabast var et dyrt materiale og ansett som ettertraktet av gudene.
Hvis det var Iwrkhys, beviser det at begravelsen hans var luksuriøs.
Det er et sjeldent funn, men det er flere skatter under brokkene.
Greit. Nå får vi fram ei steinblokk. La oss se.
Steinblokka har vært skjult under sanden i tusenvis av år-
og er full av inskripsjoner.
Alle står på kne på bakken. De gråter og sørger.
Vakre innrissinger under viser sørgende gjester i begravelsen.
Det er en hellig scene og viser ritualene under begravelsen.
Det er ikke hver dag man finner noe så fint.
Vi finner ikke eierens navn.
Den må til lageret og settes sammen igjen av ekspertene.
Hvis de kan finne eieren av graven blant inskripsjonene,-
kan steinblokka bevise at Ramses' generaler, som Iwrkhy,-
var så viktige at de fikk avanserte begravelsesprosesjoner-
som en del av Egypts sosietet.
Vi vil finne mange ting som kan gi oss informasjon om Iwrkhy.
Men Ola ser ikke Iwrkhys navn ennå. Og heller ingen andres.
Hun må finne mer av blokka for å sette sammen puslespillet.
Det er mye arbeid igjen, men det er lovende.
Men nå må vi nok gå ut før taket raser sammen.
Med så mange funn inni graven og så mange rom igjen å grave ut-
er dette bare begynnelsen for Ola.
Det er en del av puslespillet. Og en del av spenningen.
Vi venter at vi vil finne noe viktig på alle blokkene vi finner.
Fantastisk, fantastisk, fantastisk! Tre ganger fantastisk!
Helt sør i Egypt-
gransker Colleen arven etter Ramses den store.
Hun vil forstå hvordan han ble det gamle Egypts mektigste farao,-
og hvorfor vi fremdeles vet hva han het 3000 år etter at han døde.
Dette er Nassersjøen, ved det moderne Egypts sørgrense.
Bare noen kilometer oppstrøms ligger Sudan.
Her lå oldtidens Nubia.
Det var herfra Ramses' hærer og byråkratiet hans-
kontrollerte den avgjørende ressursen gull i det gamle Egypt.
Ramses og andre faraoer hentet store mengder av gull i Nubia.
Kontrollen over området gjorde at Ramses kunne handle-
med gull og andre varer med resten av Afrika og Asia, over Rødehavet.
Og det var her Ramses valgte å bygge-
et av sine mest imponerende templer: Abu Simbel.
Utrolig!
Uansett hvor mange ganger jeg ser dette monumentet,-
så blir jeg alltid overveldet av hvor enormt det er.
De fire kjempestatuene av Ramses ser mot Nilen.
De må ha vært synlige på langt hold-
og vært et uttrykk for Ramses' guddommelige makt.
Her i det gamle Nubia ville Ramses at alle skulle vite-
at han var kongen, og at dette var riket hans.
Innenfor tempelmurene ser Colleen en dokumentasjon av Ramses' styre.
Dette templet er stappfullt av Ramses militære seirer.
Det er kamper overalt.
Men i et sidekammer ser Colleen noe-
som er mer fengslende enn militær propaganda.
Dette er et veldig underlig bilde. Ramses byr fram to krukker vann.
Og foran ham står det et offerbord med to kurver med frukt,-
en lotusblomst på toppen og to brød under.
Dette var offergavene konger ga til guder. Og Ramses' kartusj-
viser hvilken gud det er kongen tilber.
Kongen ofrer her ikke til en hvilken som helst gud.
Han ofrer til seg selv, opphøyd til gud.
Kongen Ramses ofrer her til guden Ramses.
Det betyr at dette templet var et sted der Ramses kunne dyrkes-
i mange generasjoner framover.
Ramses økte stadig makten sin ved militær prakt-
og ved til slutt å sikre fred. Men det er ved å gjøre seg til en gud-
at han klarer å sikre arven sin som Ramses den store.
Alle faraoer opphøyde seg selv til guder før de døde.
Men Ramses den store gjorde dette, som alt annet, større og bedre.
Han bygde større templer å bli dyrket i-
og forkynte sin guddommelige rett til å herske oftere enn noen andre.
Abu Simbel og templet i Karnak er blant verdens fremste underverker.
I det gamle Egypt fikk man evig liv etter døden hvis navnet ens ble sagt.
Vi vet at ni faraoer til het Ramses, og vi nevner fremdeles navnet hans.
Han lever virkelig evig.
Hver sesong avdekker utgravninger nye beviser på hva som gjorde ham-
til det gamle Egypts mektigste og mest vellykkede hersker.
Templer og monumenter i hundrevis viser dyktigheten med propaganda.
Gjenbruket hans av statuer forente ham med store, tidligere ledere.
En stor kriger med en fredstraktat som viser en ypperlig diplomat.
Han holdt dyre begravelser for de som var tro mot ham.
Og de overdådige festivalene viser at han delte velstanden med folket.
Han var visselig den største av alle Egypts konger.
Tekst: Tor Hundstad