Djupt ner i marken, en forntida egyptisk grav-
från Ramses den stores tid.
Den förtäckta ingången har stått orörd i nästan 3 000 år...
...tills nu.
Vi kommer väl att kunna ta oss in?
Herregud!
Det är mörkt.
Den ser väldigt djup ut.
Det som uppdagas överraskar även den mest erfarne arkeolog.
Åh, underbart! Herregud.
Ramses II, även kallad Ramses den store-
var en av forntidens mäktigaste och mest framgångsrika härskare.
Han regerade i 66 år, breddade Egyptens gränser-
och byggde fler monument och tempel än nån annan farao.
Hur blev han en så mäktig kung-
med ett arv som har varat i tretusen år?
Idag, över hela Egypten-
gräver arkeologer fram spår från hans liv och dem som tjänade honom-
i försök att avslöja hemligheterna bakom Ramses uppgång.
De flesta av forntidens egyptier såg aldrig själva Ramses den store-
men hans avbild fanns överallt.
För att undersöka hur Ramses inpräntade sin närvaro i riket-
åker hieroglyfexperten och klädentusiasten Colleen Darnell-
till en av hans mest imponerande prestationer: templet i Karnak.
Storleken på det här templet är helt överväldigande.
Det här är en av de mest imponerande platserna i världen.
Man kan se alla numreringar, hur höga pelarna är, deras antal...
...och jag älskar särskilt de färglagda innertaken.
Man måste vara här för att förstå dess storhet.
När Ramses kom till makten-
var Karnak redan ett tempelkomplex stort som 75 fotbollsplaner-
med en helig sjö, större än sju olympiska simbassänger.
Ett tempel, det till Amun-Res ära-
kunde rymma hela tio stycken gotiska katedraler inom sina väggar.
Men Ramses ville ha mer-
så han fullbordade ett mästerverk som pappan påbörjat:
En enorm byggnad vars tak vilar på pelare: hypostylhallen.
Det är ett av de största religiösa rummen som nånsin byggts.
Vad kan detta heliga tempel avslöja-
om det som gjorde Ramses till en så mäktig och hågkommen ledare?
Runt trettio olika faraoner hjälpte till att bygga Karnak-
genom att göra modifieringar under 1 500 år.
Men skriften på tempelväggarna berättar en annan historia.
Det är ett namn som jag ser mer än något annat, och det är Ramses.
Det här är Ramses II:s kartusch.
Vi ser den runt hela den här pelaren-
på den här pelaren-
i princip varenda pelare i den här delen av hypostylhallen-
har flera förekomster av Ramses II:s namn.
134 stycken sandstenspelare, upp till 20 meter höga.
Analyser har visat att varenda en har Ramses namn inristat-
samt berättelser om hans liv.
Han hjälpte inte bara till att bygga templets mest berömda rum-
utan såg till att alla visste det.
Men många av Egyptens kungar lät resa stora monument.
Colleen vill se vad mer som gjorde Ramses styre så speciellt.
Ledtrådar om hans stora bedrifter finns inristade i tempelmurarna.
Den här muren är otrolig.
Den är full av Ramses II:s militära segrar.
Vi ser honom strida i häststridsvagn, sen tar han hem sina krigsfångar-
och överlämnar dem till Amun, guden som tillbes här i templet.
Och här borta dräper han fiender från världens alla hörn.
Han ville verkligen bli känd som en krigarfarao.
Som ung prins, följde Ramses med sin pappa, Seti I-
på militära fälttåg och fick erfarenhet inom ledarskap och krig.
Han blev kung som tonåring och förde befäl över Egyptens militär-
en armé på hundratusen man.
Han ledde dem själv på slagfältet mot hettiterriket vid Kadesh-
och utropade sig vid hemkomsten till segrare.
Men fälttågen fortsatte under hans långa styre-
när han utvidgade och befäste Egyptens makt-
och skaffade sig ett skräck- injagande rykte som stor krigarkung.
Det här är en otrolig scen. Vi ser Ramses i sin vagn-
och han sliter ut en fiende ur dennes vagn-
och är på väg att genomborra honom med sitt spjut.
Och scenen utspelar sig utanför en syrisk stad-
så den visar hur Ramses vidgar Egyptens gränser.
Likt andra faraoner nedtecknade Ramses sina militära segrar på templen.
Det var ett sätt att berätta om Egyptens triumf-
ordningens triumf över kaos, representerat av främlingar.
De här scenerna, tillsammans med andra forntida fynd-
tyder på att Ramses verkligen stred med sina män-
i motsats till många faraoner som skröt utan att själva delta i strid.
Hans mod och taktiska skicklighet var viktiga för hans uppgång-
men grundades Ramses styre på mer än militär makt?
I Deir el-Bahri i Luxor där Ramses lät begrava många ur landets adel-
i det spretiga gravkomplexet Assasif-
leder den egyptiske arkeologen Fathi Yaseen ett team-
som gräver djupt i ökensanden.
Fathi vill ta reda på varför nekropolen förlades just här-
och vad det kan avslöja om Ramses långa styre.
Här finns många tempel och tusentals gravar.
Fathi leder inte bara utgrävningen.
Han övervakar varenda forntida utgrävning på Luxors västra bank-
och har gjort så i trettio år.
Född och uppväxt strax norr om Luxor-
var det en barndomsdröm att bli egyptolog.
Mitt jobb är väldigt krävande men det är ett spännande arbete.
Varför? Därför att kanske hittar vi här-
sånt som kan öka kunskapen om forntida Egyptens historia.
Läget för dessa gravplatser är väldigt ovanligt och märkligt.
På Luxors västbank begravde eliten sina döda högt uppe bland kullarna-
så att folk skulle se upp till dem även när de var döda.
Men här i Assasif ligger gravarna nere i dalgången.
Varför valdes det här området? Varför placerades gravarna här?
Vilken betydelse har det här området?
Förra säsongen hittade de en vackert utsmyckad kropp ur eliten.
Han tror den är toppen på ett isberg-
och att det finns en viktig oupptäckt grav i närheten.
Den skulle kunna innehålla skatter och inskriptioner om gravens ägare-
som kanske kan förklara gravens märkliga placering.
Efter att ha börjat vid en tegelvägg i sanden-
visar Fathis utgrävning nu konturerna av en enorm grav.
Nu måste Fathi och hans team hitta den underjordiska ingången.
Det ska bli spännande att få se ingången-
men vad som finns bakom den vet vi ännu inte.
Arbetarna jobbar hårt med att röja bråte från gravens konturer i tegel.
Vi arbetar i nästan 40 graders hetta.
Trots temperaturen på 40 grader Celsius-
får de snabbt fram en 20 meter lång korridor-
men de vet inte hur djup den är.
Det kan ta veckor att nå berggrunden och gravens underjordiska entré.
Nu fokuserar vi på att förstå vad som finns bakom stenmassorna.
Det är väldigt spännande.
Fathi och hans team måste avlägsna flera ton sand-
men de håller uppsikt efter eventuella ledtrådar i dammet.
En del av en ushebti. Det är en bra indikation för det betyder-
att vi gräver på rätt plats för att hitta gravens ingång.
Vid Sakkara-nekropolen i utkanten av Kairo-
framför världens äldsta pyramid-
utforskar den egyptiska arkeologen Ola el-Aguizy-
Ramses generalers gravar.
Jag älskar mitt arbete.
För att regera över ett expanderande rike behövs lojala soldater-
och Ola hoppas kunna se hur Ramses belönade dem som stödde honom.
Hela området här är en familjegrav, att de är släkt framgår tydligt.
Det är ett riktigt pussel.
Ola kom till arkeologin för 50 år sen via sin kärlek till hieroglyfer.
De senaste 15 åren har hon utforskat de här forntida gravarna-
mestadels med samma team av trogna arbetare.
Varje dag är det något som överraskar oss, något som vi hittar.
Den här säsongen gräver Ola ut en imponerande tempelgrav.
Den tillhör en hög general vid namn Iwrkhy.
Iwrkhy var en mäktig general i Ramses II:s armé-
så jag ser fram emot den här utgrävningen här i år.
Arkeologer tror att Iwrkhy och hans familj kom från Syrien-
och reste till Egypten för att söka ett bättre liv.
Iwrkhy accepterades snabbt i Egypten-
då han tjänade som general under Ramses pappa, Seti I-
och senare som högra handen till Ramses själv-
stridandes vid Ramses sida i täten för armén.
När Iwrkhy dog begravdes han i en klassiskt egyptisk grav.
Hur belönade Ramses dem som bidrog mest till hans framgångar?
För att ta reda på det undersöker Olas team utgrävningens södra del-
i hopp om att uppdaga mer om Ramses generaler-
och den mystiske utlänningen Iwrkhy-
som Ramses litade tillräckligt på för att låta leda sin armé.
Olas arbete bär till slut frukt.
När teamet gräver ut Iwrkhys grav-
upptäcker de ett schakt som grävts åtta meter ner i berget.
Det går till ett förmak varifrån ett annat schakt går tolv meter ner-
till det som måste vara Iwrkhys gravkammare.
Den är tom - inga spår av gravartefakter, kistor eller mumier.
Men sen upptäcker de nåt extremt lovande högre upp.
Väggen i det första förmaket ser ut att ha murats igen för länge sen.
Vad döljer sig bakom den?
Jag måste utforska varje vrå och se om det även finns senare gravplatser.
Idag kommer Ola att gå in i förmaket för första gången.
Därför måste hon ta sig ner i det åtta meter djupa schaktet-
på det gamla goda sättet: med en trävinsch driven för hand.
Se vad starka de är.
Arbetarna måste försiktigt fira ner henne i en hink.
Jag är van, jag tycker det är kul.
Ola ger sig ner i det mörka schaktet mot en delvis outforskad grav.
Om nåt skulle inträffa med handvinschen riskerar hon att dö.
Fantastiskt!
Graven tillhör en av Ramses äldsta generaler, en man vid namn Iwrkhy.
Ola vill ta reda på hur en utlänning blev Ramses främste general.
Hon tror att det kan avslöja hur generalerna hjälpte Ramses-
att bli den mäktigaste faraon nånsin-
och hur Ramses i sin tur belönade dem.
Idag vill hon ta sig in i en ny del av graven, orörd sen nästan 3 000 år-
men dess ingång har blockerats.
Ola tror att man har staplat de lösa stenarna för att bära upp taket.
Hennes team måste försiktigt ta bort stenarna.
Det gamla taket skulle lätt kunna rasa in.
Kommer vi att kunna ta oss in?
När en liten öppning röjts kan Ola äntligen titta in.
Herregud...
Det vimlar av gallerier där inne - det är som en labyrint.
Den ser ut att gå väldigt djupt in.
Bakom väggen ligger en grav.
Den är mycket större än de trott, och full av bråte.
Det är en potentiell skattgömma som kan hysa viktig information-
om general Iwrkhy.
Det kan finnas gravar därinne.
Här tror jag att vi kommer att hitta mycket.
Nej, nej, nej.
Men det är becksvart och farliga schakt kan lura i sanden.
De hämtar lampan från andra schaktet så att vi kan ta med den in.
Det där är min assistent, Nader.
Eftersom det är första gången gör han en koll.
Han vill försäkra sig om att vi kan gå in utan risk.
- Okej? Är det säkert nu, Nader? - Mycket säkert.
Så...då går jag in.
Väl inne upptäcker Ola ett häpnadsväckande antal alabasterkrus.
De innehåller balsamerad föda till den döde att ha i nästa liv.
Fantastiskt - det tyder på att det här är en rik begravningsplats.
Får jag se?
Fler tunnlar leder ut från huvudkammaren.
Titta, därborta finns det ytterligare en gång.
Det är inte bara en grav.
Det är en katakomb med halvdussinet sammanlänkade gravar.
Kom, kom...
En mycket sällsynt upptäckt.
Herregud!
Kvarlevor av ett skelett med kranium. Herregud.
I Deir el-Bahri vid Luxor, i Assasif-nekropolen-
gräver Fathi ut en 20 meter lång förkorridor till en forntida grav.
I området ligger gott om adelsfolk från Ramses tid begravna-
och Fathi vill veta vad gravarna kan avslöja om Ramses tid som farao.
Han hoppas kunna lösa mysteriet-
med varför gravägarna valde denna plats i dalgångens sänka.
De är nästan tre meter under marknivå i slutet av korridoren.
När han letar efter gravens ingång upptäcker han ledtrådar i sanden.
Det här är väldigt vacker keramik som vi kommer att bevara.
När Fathis team närmar sig det de tror vara gravens ingång-
upptäcker de begravningsklenoder som visar att de är på rätt spår.
Det är en ushebti-
nästan hel, föreställande en man som står så här.
Forntidens egyptier trodde att såna här små figurer-
fick liv och kunde tjäna den döde i livet efter detta.
Ett mycket fint fynd.
När de gräver vidare-
förvandlas den steniga sanden till len, vit kalksten.
Det är överdelen av ingången till graven.
Nu är det spännande.
Fathi hoppas graven ska innehålla ledtrådar, som inskriptioner-
som avslöjar varför gravens ägare valde denna lågt belägna plats-
när eliten brukade begravas på sluttningarna runt nekropolen.
Teamet måste arbeta snabbt i hettan för att röja rent framför ingången.
Väldigt hett.
I den här låglänta dalen-
kan temperaturen stiga till hela 50 grader Celsius.
Som tur är för Fathi är det inte mycket kvar.
Det här blir första gången som vi ser ingången-
så nu är vi väldigt stolta.
Det första kalkstensblocket tas bort och Fathi kan äntligen titta in.
I Karnak-templet i Luxor-
letar Colleen efter tecken som förklarar Ramses framgångar.
Ramses var en mäktig krigare och general som stred i många fälttåg-
och vidgade Egyptens gränser både österut och söderut.
Men av tempelmurarna att döma-
var det inte bara därför han blev så mäktig.
Det här är ett otroligt dokument - det är texten till ett fredsfördrag.
Den här 3 300 år gamla muren har 38 rader hieroglyfinskriptioner-
som i detalj redogör för världens första fredsfördrag.
En makalös utfästelse om en allians-
mellan Ramses och hans dödsfiender i hettiterriket.
Det är otroligt att kunna se själva fördragstexten.
Det här är ett dokument som två supermakter upprättade:
Egypten och hettiterriket.
Det visar att Ramses inte bara utkämpade krig-
han avslutade dem också.
Fred fick Egypten att blomstra och Ramses blev rikare och mäktigare.
Det står att varken hettiter eller egyptier fick anfalla den andre-
och om de attackerades av tredje part skulle de hjälpa varandra.
Det så kallade Kadesh-fördraget innebar att Ramses-
äntligen kunde avsluta sitt 20 år långa krig med hettiterna.
Krig kostar pengar, så genom att uppnå fred-
garanterar Ramses stabilitet och rikedom under sitt styre.
Ramses kunde så fokusera på ekonomi och bygga tempel och monument-
som hyllade hans stora bedrifter.
Många faraoner, däribland Ramses, använde propaganda-
men fredsfördraget träffades med en riktig, utländsk kung-
vilket tyder på att Ramses ville visa att han var en stor diplomat.
Ramses framställde sig själv som den definitiva kungen-
och hans val av Karnak för att kungöra detta var ingen slump.
Jag tror att Ramses visar fredsfördraget här i Karnak-
just för att kontrastera med hans militära bragder.
Han gör det som krävs för att bevara ordningen å Egyptens gudars vägnar.
Ramses var en krigarkung och diplomat-
som styrde under en anmärkningsvärd tid av fred och framgång.
Men det förklarar ändå inte hur han blev så mäktig-
att vi fortfarande pratar om honom 3 000 år senare.
På egyptiska historiska museet i Kairo-
undersöker arkeologen Simon Connor och konservatorn Eid Mertah-
Ramses berömda jättestatyer-
för att förstå hur han utövade sin makt genom forntida propaganda.
Där står Ramses, där också...
Ramses byggde tusentals statyer och placerade ut dem över hela Egypten.
De flesta står idag på museum och runt nittio finns här i Kairo.
Vissa har aldrig studerats på nära håll.
Att nästan kunna röra vid dem, att stå på några centimeters avstånd-
är ganska omvälvande.
Simon och Eid tror att de kan ruva på synbara hemligheter.
Genom att studera hantverkets detaljer-
hoppas de se hur Ramses använde sina statyer för att öka sin makt.
Jättestatyer av faraoner var vanligt förekommande i forntidens Egypten.
Tempel, städer och palats vaktades av dessa gigantiska granitfigurer.
Mästerskulptörer arbetade på dem i månader med stenverktyg-
och finputsade detaljerna med kopparmejslar-
för att slutligen polera fram en len yta med sand.
Men för forntidens egyptier var de mer än bara konstverk.
De var magiska avatarer som förenade farao med undersåtarna.
När väl faraos namn höggs in i den-
aktiverades statyn och blev bärare av kungens själ.
Teamet upptäcker omedelbart överraskande tecken på-
att den här Ramses-statyn förändrades efter färdigställandet.
Här ser vi direkt spår av modifikationer.
Runt öronen... här under ögonbrynen och ögonen...
Mungiporna har fördjupats, öronen har förändrats.
Det är tydliga tecken på modifikationer och bearbetning.
Trots att namnet som står på statyn är Ramses II:s-
kan den ursprungligen ha föreställt nån annan?
Simon och Eid måste jämföra detaljerna-
med en oförändrad Ramses-staty för att se hur hans statyer såg ut.
Utanför egyptiska museet i Kairo-
får Simon och Eid syn på en häpnadsväckande granitstaty.
De letar efter tecken på att det är en äkta staty av Ramses den store.
Sättet som kungen håller i de två standaren är typiskt för Ramses.
Den här statyn gjordes uppenbart för honom under hans styre.
Statyn ser ut att blicka rakt emot dem.
Ögonen ser nedåt. Ramses tittade på folket.
I motsats till tidigare faraoner som tittade mot horisonten-
använde Ramses sina statyer för att anknyta till folket.
Den direkta ögonkontakten är ett effektivt sätt att ingjuta vördnad.
Simon och Eid går tillbaka in på museet för att jämföra-
med den till synes modifierade Ramses-statyn.
Den visar sig mycket riktigt ha Ramses ögonlinje.
Skulptörerna går in här under ögat, mejslar ut under ögonlocket.
Poängen var att skapa ett tyngre övre ögonlock.
Ögonlocket och den nedåtvända blicken är en senare modifikation.
Otroligt nog finns ett omodifierat exemplar av exakt samma staty-
på ett annat museum.
Det visar tydligt att ögonen tittade rakt fram när statyn först höggs.
Simon och Eid hittar fler tecken.
Här ser vi spår av förändringar i ögonbrynen-
för att forma ögonbrynens bågar.
Skulptören ville att den här delen skulle framhävas.
Även kobran i kronan höggs om-
till den stil som ormen hade under Ramses 19:e dynasti.
De ville att ormen skulle göra en dubbel loop på varje sida-
så när statyer skulle "ramsesifieras"-
måste såna små särdrag skapas.
Tunga bevis för att Ramses ändrade en gammal staty för att likna hans.
Den här statyn föreställde ursprungligen en annan kung.
Så om det inte är Ramses, vem är det?
Här har vi en växling mellan en tjock rand och två tunna.
En tjock, två tunna, en tjock, två tunna.
Det är typiskt för 12:e dynastin, så cirka 600 år före Ramses styre.
De kan inte säga exakt vilken farao statyn föreställde-
med den visar tydligt att Ramses modifierade äldre statyer-
för att snabbt utropa sin makt över Egypten.
Man valde ut särskilda statyer-
vackra, stora statyer av ansedda föregångare och införlivade Ramses.
Ramses lämnade medvetet kvar spår av de gamla kungarna på statyerna.
Han försökte inte stjäla deras identiteter.
Han utnyttjade sina mest ansedda föregångares rykten-
för att utöva och öka sin egen makt.
De hade en aura, en prestige-
och det skulle synas att de var gamla och att han var den senaste i raden.
Nyligen har det framkommit är nästan 25 % av Ramses-statyerna i Egypten-
ursprungligen föreställde andra faraoner.
Ramses lät helt enkelt hugga om dem och gjorde dem till sina.
Men vidare analys av vissa statyer är svår-
på grund av forntida skador.
Det är särskilt två saker: huvudet på uraeusormen och näsan.
Den har raderats helt och är noggrant bortmejslad.
Så statyn är trasig och samma sak gäller för 90 % av Egyptens statyer.
Alla har medvetet huggits bort.
Ramses använde den här och andra statyer som magiska avatarer-
men när han inte längre var regent var de tvungna att deaktiveras.
Magin avlägsnades genom att döda den.
Därför avlägsnade man näsan och uraeusormen.
Kvar blev bara sten.
Idag hjälper Ramses statyer oss att förstå hans styre.
De visar för hur han använde dem för att bli Egyptens störste härskare.
I Luxor, i Deir el-Bahri-
i en stor nekropol full av Ramses adels gravar-
är Fathi på väg att göra en ny upptäckt.
En orörd grav som legat dold i tusentals år under ökensanden.
Det här är dörrens överkant.
Det är mörkt, fullt av bråte.
Fathi tror att graven kan avslöja varför man valde den här platsen-
och ge information om Ramses framgångsrika tid som farao.
Han måste ta sig in men bråte blockerar ingången.
Vi ser inte utsmyckningen där inne, det är för mycket bråte i vägen.
Vi måste ta oss ner till dörrens botten innan vi går in.
Vi måste följa bråtens mönster, lager för lager.
Det är minst två meter kvar.
I flera dar skyfflar man bort tonvis med sand och jord i den heta solen.
Men till slut står de inför den frilagda öppningen.
Jag har väntat en månad på att få gå in så det är ett speciellt ögonblick.
Nu kan jag gå in.
Det är en enormt stor grav full av bråte.
Taket är inte i bra skick.
I Luxor, i Deir el-Bahri, i en nekropol använd av Ramses adel-
går Fathi för första gången in i en ny grav.
Han vill veta varför eliten valde denna låglänta plats-
och vad det kan avslöja om Ramses styre.
Han letar efter inskriptioner men väggarna är tomma.
Jag ser inga inskriptioner.
Nu måste han noggrant undersöka bråten-
för ett leta efter spår som kan ger en antydan om-
varför adeln under Ramses den store valde denna begravningsplats.
Jag kan se keramik, några korgar...
Den här är vacker - det är sällan man hittar ett helt krus.
Förhoppningsvis kan denna keramik-
hjälpa oss med information om varför man anlade graven här.
Här ser jag nåt mer...
Det ser ut som en fin korg och den är i gott skick.
De forntida föremålen är perfekt bevarade men i luften förfaller de.
Fathi tar dem till konservatorns labb för vidare analys.
Han ser till att avlägsna allt damm.
Sen skyddar han med en vätska så att vi kan öppna den.
Den otroliga väskan och kruset är i så gott skick-
att de sannolikt inte är föremål som placerats intill den döde-
utan snarare offergåvor som lagts vid ingången av familjemedlemmar-
under en forntida ceremoni som hölls i det här området.
De kan härstamma från firandet av de döda.
Korgen kan ha använts för mat eller frukt.
Varje år, vid första nymånen i maj-
samlades folkmassor vid Karnak-templet-
med offergåvor i form av mat och blommor.
I procession bakom en båt med guden Amuns avbild-
- korsade de Nilen till västra banken - de dödas land.
Processionen passerade förbi Konungarnas tempel-
och fortsatte sen till Hatshepsuts tempel.
Familjer vek av för att besöka sina släktingars gravar-
där de nedlade gåvor i form av mat och blommor och festade med de döda.
Fathis fynd tyder på att adeln, även under Ramses den store-
valde denna begravningsplats-
på grund av dess utmärkta läge under festligheterna.
Gravarna skulle ha varit sista anhalt innan processionen stannade-
vid det närbelägna Hatshepsuts tempel-
så en utmärkt plats för att ta emot offergåvor.
Om deras grav ligger här kommer de att få fler offergåvor-
mer blommor, mer mat, mer dryck.
Den döde kan därefter njuta av dem under festligheterna.
Jag är väldigt glad för nu vet vi varför de valde detta område.
Ramses 66-åriga styre var väldigt framgångsrikt-
så han hade råd att vara generös mot sina undersåtar.
Han höll liv i festligheterna i dalen-
samt dussinet andra festivaler-
och anordnade till och med en 24-dagars fest-
vilket gjorde honom populär bland folket och ökade hans makt.
För Fathi och hans team har det varit en mycket lyckad utgrävning-
och de hoppas att detta bara är det första av många fynd här.
Vi kommer att fortsätta med resten av graven.
I Sakkara undersöker Ola en dold kammare-
i en grav tillhörande en av Ramses militärbefälhavare, general Iwrkhy.
Hon vill se hur generalerna underlättade hans uppgång-
och hur han i gengäld belönade dem.
Men graven är en röra av artefakter under stenmassor-
med skelett utspridda överallt.
Tydliga tecken på att plundrare har varit här för tusentals år sen.
Ola börjar med begravningsföremålen som tjuvarna lämnat kvar.
Nya pussel överallt.
Ibland hittar man fragment från samma krus som måste fogas ihop.
Särskilt ett krus skiljer sig från mängden.
Titta här, en krona med horn och här en solskiva.
Det här är en gud, kanske Hathor.
Den vackra krukan visar Hathor, kärlekens gudinna-
i skepnad av en ko - men ingen information om Iwrkhy.
Men nåt annat i bråten fångar Olas intresse.
Och så vacker. Herregud!
Ola har gjort ett stort fynd.
Hon hoppas hitta ledtrådar-
om hur Ramses generaler hjälpte honom till makten-
och hur han i gengäld belönade dem.
Det här är första gången vi hittar nåt så tydligt.
Det här är huvudet från ett av kanopkärlen.
Det är jättevackert, man kan se peruken, öronen...
Kanopkärlshuvudet tillhör de begravningsföremål-
som placerades i Ramses general Iwrkhys grav.
I dem placeras mumiens viktiga organ-
så att den kunde få nytt liv och återanvända organen i nästa liv.
Så vackert.
Hakan är så len.
Att hitta det här är lite som att hitta en skatt-
för det innebär en massa andra saker.
Om de här dekorativa artefakterna tillhör Iwrkhy-
bevisar det att han och hans familj belönades rikligt av Ramses.
Alabaster var ett dyrt material, åtråvärt för gudarna.
Om det var Iwrkhys bevisar det att hans begravning var mycket lyxig.
Det är ett sällsynt fynd, men det finns fler klenoder under bråten.
Okej, nu får vi fram ett stenblock... Låt oss se...
Blocket, dolt i sanden i tusentals år, är fullt av inskriptioner.
Alla står på knä på marken, de gråter och sörjer.
Vackra inristningar på undersidan visar sörjande uppslukade av sorg.
Det är en helig scen, föreställande begravningsriter för gravens ägare.
Det är inte var dag man hittar nåt så här fint.
Vi hittar inte ägarens namn.
Den måste till magasinet och sättas på plats av experterna.
Om de kan hitta gravägarens namn bland inskriptionerna-
kan blocket styrka att Ramses generaler, i likhet med Iwrkhy-
var så viktiga att de fick utstuderade begravningsprocessioner-
såsom tillhörande Egyptens societet.
Vi kommer att göra viktiga fynd som kan ge information om Iwrkhy.
Men Ola kan inte se Iwrkhys namn än, eller någon annans.
Hon måste hitta fler delar av blocket för att pussla ihop namnen.
Mycket arbete återstår men det bådar gott.
Men nu måste vi nog gå ut innan taket rasar in.
Med så många fynd inne i graven och så många rum kvar att gräva ut-
är det här bara början för Ola.
Det är en del av pusslandet och en del av spänningen.
Varje block vi hittar tror vi oss kunna hitta nåt viktigt på.
Fantastiskt, fantastiskt, fantastiskt! Tre gånger om.
Längst ner i södra Egypten-
undersöker Colleen arvet efter Ramses den store.
Hon vill förstå hur han blev forntida Egyptens mäktigaste farao-
och varför vi fortfarande vet vem han var, tretusen år efter hans död.
Det här är Nassersjön vid det moderna Egyptens södra gräns-
och bara några kilometer uppströms ligger Sudan.
Här låg det forntida Nubien.
Det var härifrån Ramses arméer och hans byråkrati-
kontrollerade dåtidens otroligt viktiga guldresurser.
Ramses och andra faraoner hämtade stora mängder guld i Nubien.
Kontrollen över området gjorde att Ramses-
kunde sälja guld och andra varor till resten av Afrika-
och till Asien på andra sidan Röda havet.
Och det var här Ramses valde att bygga-
ett av sina mest imponerande tempel:
Abu Simbel.
Helt otroligt!
Oavsett hur många gånger jag ser det här monumentet-
överväldigas jag alltid av dess storhet.
De fyra jättestatyerna föreställande Ramses blickar mot Nilen.
De var synliga på otroligt stort avstånd-
och var ett uttryck för Ramses gudomliga makt.
Här i forntida Nubien ville Ramses att alla skulle veta-
att han var kung och att detta var hans rike.
Innanför tempelmurarna ser Colleen att Ramses styre är väldokumenterat.
Det här templet är fyllt av Ramses militära segrar.
Det är strider avbildade överallt.
Men i en sidokammare-
ser Colleen nåt som är mer intressant än militär propaganda.
Det här är en så märklig bild.
Ramses överlämnar två krus med vatten-
och framför står ett offerbord med två korgar frukt-
en lotusblomma och två brödlimpor.
Det här var offergåvor som kungar gav till gudar-
och Ramses kartusch-
anger vilken gud det är som kungen tillber.
Kungen offrar inte till vilken gud som helst-
utan till sig själv - upphöjd till gud.
Kungen Ramses offrar till guden Ramses-
vilket innebär att det här templet var en plats där Ramses kunde tillbes-
under kommande generationer.
Under sitt styre ökade Ramses sin makt genom militär ryktbarhet-
och genom att till slut säkra freden.
Men det är genom att upphöja sig till gud-
som han lyckas säkra sitt arv som Ramses den store.
Alla faroner upphöjde sig själva till gudar innan de dog-
men Ramses den store, som med allt annat, gjorde det större och bättre.
Han byggde större tempel att dyrkas i-
och förkunnade sin gudomliga rätt till makten oftare än någon annan.
Abu Simbel och templet i Karnak tillhör världens främsta underverk.
Men i forntida Egypten gavs man evigt liv genom att ens namn yttrades.
Ytterligare nio faraoner hette Ramses och vi yttrar fortfarande hans namn.
Han lever verkligen för evigt.
Varje säsong uppdagar utgrävningar nya bevis för vad som gjorde Ramses-
till forntida Egyptens mäktigaste och mest framgångsrike härskare.
Hundratals tempel och monument visar hans skickliga propaganda.
Modifieringen av statyer förenade honom med Egyptens tidigare ledare.
En mäktig krigare med ett freds- fördrag värdigt en stor diplomat.
Han ordnade dyra begravningar för dem som var honom lojala-
och hans frikostiga festivaler visar att han delade med sig.
Han var i sanning den störste av Egyptens kungar.
Text: Peter Wennersten