En sak som de inte lär ut på universitetet-
är hur man använder sina tår i arkeologin.
Jag kan känna Nilens slam, väldigt finkornig sand...
På en av Nilens stränder-
utforskas ett tempel som man tror har restaurerats av Tutankhamun.
Jag har stött på ett tjockt lager sten...
I den här gropen kan det finnas spår av pojkkungens styre.
Det här blir svårt.
Tutankhamuns grav i Konungarnas dal.
När Tutankhamuns gravkammare upptäcktes-
låg där en ofattbar skatt.
Mumien efter pojkkungen som dog en tragisk död i unga år.
Han förblir den mest gåtfulla och berömda av alla faraoner.
Då sätter vi igång!
Idag utforskas Tutankhamuns hemligheter över hela Egypten.
Varifrån fick han allt guld?
Hur styrde han sitt kungarike?
Och kan arkeologerna ha missat nåt när de först trädde in i hans grav?
Egyptologen Aliaa Ismail, bara 30 år gammal-
leder ett egyptiskt team-
som digitalt skannar och bevarar information från Konungarnas dal.
Tidigare har de scannat hela Tutankhamuns grav.
Nu är Aliaa på väg tillbaka med ett eget uppdrag.
Lämnade den unge faraon efter sig information som inte har hittats?
Arkeologen Howard Carter upptäckte Tutankhamuns grav 1922.
Det var, och är fortfarande-
den största upptäckten av egyptiska fornlämningar.
För egyptologer var det en vattendelare.
Han hittade en stor skatt med gyllene masker och kistor.
Howard Carter antecknade noggrant i sin dagbok.
Det tycks som att Carter var på väg att ge upp-
när skatten plötsligt uppenbarade sig.
I dagboken står det:
"Det blev tydligt att vi blott stod vid tröskeln till upptäckten."
"Den syn som mötte oss var bortom allt man hade kunnat föreställa sig."
Carter upptäckte graven med Tutankhamuns sarkofag och mumie-
och rum fyllda med skatter från golv till tak.
Graven är så prydlig nu, men när Carter kom in-
var det belamrat av föremål.
Här inne fanns Tutankhamuns relikskrin-
sen sarkofagen med kistorna inuti.
Och längst inne i kistorna låg själva mumien.
Men Carters dagbok innehåller ett överraskande avslöjande.
Det kan vara så att han inte var den förste att träda in i graven.
När han röjde vägen mot graven-
upptäckte han att nån hade huggit ett hål i den blockerande stenen.
Och inuti fanns fler tecken på intrång.
Några av skatterna hade välts omkull-
skadats eller spritts över golvet.
Tjuvarna måste ha haft bråttom för de tappade värdefulla föremål-
såsom guldringar insvepta i en scarf.
Lyckligtvis tog de inte den mest värdefulla skatten-
Tutankhamuns sarkofag och hans berömda dödsmask.
Carter måste verkligen ha häpnat-
när han såg masken ligga där - verkligen århundradets fynd.
Strax efter det första rånet, plundrades graven igen.
Varpå den återförseglades.
Kvar blev en kaotisk röra som Carter kunde upptäcka 3 000 år senare.
Han sökte igenom graven, dock utan Aliaas moderna utrustning.
Tekniken kan uppenbara saker-
som ingen trodde fanns.
Kan Aliaas skanningar avslöja hemligheter om Tutankhamun-
som plundrarna och Carter missade?
I Gebel el-Silsila...
- Okej, är ni klara? - Nu letar vi reda på templet.
Ledaren för den svenska arkeologgruppen, Maria Nilsson...
...hennes man, arkeologen John Ward, och deras hund, Carter-
lägger till vid Nilens strand med sitt team.
Kom igen, nu kör vi!
De undersöker ett tempel som kan ha restaurerats av Tutankhamun.
Det mesta man vet om pojkkungen kommer från hans grav.
Men 100 år efter dess upptäckt letar man bortom Konungarnas dal-
för att få veta mer om Tutankhamuns korta liv och styre.
När Tutankhamun fick makten-
handlade allt om att ställa allt tillrätta efter pappans styre.
Så hans uppgift blev att restaurera alla stora monument över hela Egypten.
Maria och John tror att de har hittat ett sånt projekt.
I Gebel el-Silsila fanns ett stort stenbrott på Tutankhamuns tid.
Vi vet att hans stenbrott låg här-
så det pågick mycket här under Tutankhamuns styre.
Maria och John har hittat arbetarnas by vid Gebel el-Silsila-
och en tempelgrund precis intill Nilen.
Det här är templets bakre del.
Vi ser fortfarande märkena efter var väggarna var placerade.
Här där jag står nu, bokstavligen, stod det en vägg.
En sektion här och sen en pylonport framvid som vette mot väst.
Om det här templet restaurerades av Tutankhamun-
varför gjorde han det och vilka gudar tillbads här?
Att hitta nya bevis kan hjälpa till att förstå mer om hans styre.
Maria och John fokuserar arbetet på en märklig, anlagd grop-
inuti tempelkomplexet.
Det här var som en kulle med ett träd som växte i mitten.
Och förmodligen måste det ha funnits nåt inunder-
för trädet måste tvunget ha en vattenkälla.
När vi röjde rent det området-
började vi se bearbetade stenblock som löpte runt.
Och nu...har vi gropen.
Men vi vet inte vilken funktion den hade.
Enda sättet att ta reda på det är för John att hoppa i och undersöka.
Är det djupt, Ahmed?
Men först måste de pumpa bort vattnet.
Det borde vara tomt, det sipprar in nånstans ifrån.
Problemet är att så fort vi pumpar bort vattnet-
så kommer det tillbaka. Och varje gång det kommer tillbaka-
så spolar det med sig lera mot mitten.
Så problemet är att killarna måste arbeta i gyttjan-
och det är ganska äckligt där nere.
Men när de pumpar bort vatten från gropen-
ropar man på Maria från andra sidan templet.
Jag tror att Ibrahim har hittat nåt igen!
Han har gjort det igen.
I Abbad...
...utforskar även den franske arkeologen Thomas Faucher-
och den amerikanska arkeologen Jennifer Gates-Foster...
...en av Tutankhamuns hemligheter:
Varifrån han fick sitt guld.
Det finns inga guldgruvor längs Nilen-
där Tutankhamun och de flesta egyptier levde.
Så Thomas och Jennifer ger sig av bort från Tutankhamuns grav-
långt ut i öknen i öster.
De hoppas att den här platsen kan avslöja hur han fick sitt guld.
Det var utan tvekan en viktig resurs för att fylla statens kistor.
Vad krävs till en dödsmask i solitt guld?
Vad krävs för att klä hela sin tron i guld?
Det krävs generationer av utforskande i svåra miljöer-
för att hitta och bearbeta guldet så att det kan hamna i Tuts grav.
När präster lade Tutankhamun att vila-
täckte de hans ansikte med en dödsmask av över tio kilo rent guld.
Sen la de mumien i tre utsökta, gyllene kistor.
De förseglade dem i en stensarkofag-
omgärdad av fyra gravbaldakiner täckta av hamrat guld.
Prästerna proppade de intilliggande rummen fulla med guldskatter.
Allt som allt begravdes Tutankhamun med över 120 kilo guld.
Hur kunde pojkkungen samla ihop så mycket?
I Egyptens östra ökenmarker finns stora guldfyndigheter.
Thomas har utforskat området sen 2011-
och har hittat spår av forntida guldgrävare.
Men de ligger hundratals kilometer från Tutankhamuns huvudstad-
och mitt i ett av världens mest livsfarliga naturområden.
Hur kunde hans forntida guldgrävare frakta guldet härifrån?
Det tar en vecka att korsa öknen med åsna eller kamel.
Man dör helt enkelt i brist på vatten och mat.
Förra året grävde Thomas och Jennifer ut ett forntida fort-
en livsviktig trygg zon här i vildmarken.
Här framme satt det förmodligen nånting.
De har hittat otroliga tecken på-
att platsen kan dateras till den grekiska eran i Egyptens historia-
tusen år efter Tutankhamun.
Den här säsongen har vi hittat väldigt mycket.
Det här är en liten förtjusande... förmodligen ett parfymkrus.
Men de misstänker att platsen kan vara mycket äldre.
De måste ner djupare under fortet för att få veta-
om Tutankhamuns arbetare var här...
...och att det var från östra öknen som han fick sitt guld.
Vi har hittat flera såna här skärvor där nere-
och som ni ser är vi under fortet nu-
så om vi kan hitta keramik från Tutankhamuns tid vore det toppen.
Men deras arbete hotas.
Stora delar av Abbad har jämnats för att bli jordbruksmark.
Hela det här området har totalförstörts.
Men ett annat, farligare hot kommer från skattjägare och plundrare-
som riktar in sig på utgrävningar i jakt på guld.
Ju längre de gräver här desto mer uppmärksamhet drar de till sig.
Man ser bilar som kör förbi hela dagen lång.
Folk tror att en forntida utgrävning innebär-
att de kan hitta guld på samma sätt som i Karnak och Luxor.
De har bråttom att ta reda på om Tutankhamun fick sitt guld härifrån-
innan plundrare och jordbrukare förstör alla spår.
Vi skyndar från plats till plats-
för att rädda så mycket information vi kan innan det är för sent.
I Silsila...
Du är fantastisk.
...har Maria och Johns kompanjon Ibrahim Awadallah Mohamed Jad-
hittat en ledtråd under tempelkomplexets ruiner.
Det här är krokodilen Sobek, lord av Kheny-
lord av det forntida Silsila.
- Och jag håller honom i min hand. - Ja.
Den är otrolig.
Det är bara en del, huvudet saknas.
Den bekräftar allting vi har...
...försökt förstå de senaste åren.
Statyetter som den här fördes till templet av tillbedjare-
som offergåva till krokodilguden Sobek.
- Visst är den vacker? - Ja...den är vår första.
Närmare forntidens folk kommer man inte utan att resa i tiden.
- Och den är gjord av Silsilasten. - Sten från trakten.
Den är fantastisk, det här är fantastiskt.
Statyetten av Sobek kan hjälpa Maria och John-
förstå templets syfte-
och varför Tutankhamun kan ha restaurerat det.
Sobek uppenbarar sig i krokodilgestalt, ett farligt djur.
Nu är vattnet högt, men under lågvattensäsongen-
på andra sidan och här uppe, var det fullt av krokodiler.
Krokodiler var ett konstant hot mot alla som arbetade nära Nilen.
Forntidens egyptier tillbad krokodilguden Sobek.
Enligt legenden skapade han Nilen och gjorde jorden fertil.
Faraonerna byggde tempel vid Nilen som tillägnades Sobek.
Där tillbads han för att bevara vattnet som skänkte liv-
och för att skydda människorna från dess faror.
Präster hade även levande krokodiler i sina tempel-
som tillbads som inkarnationer av Sobek.
Det vore rimligt att Tutankhamun restaurerade ett sådant tempel här.
Tutankhamuns stenbrott här i Silsila behövde enorma mängder arbetare-
och för att ge dem trygghet torde han ha använt det här templet.
Han torde ha använt sin anknytning till guden Sobek för att vinna makt-
och framställa sig som den store beskyddaren i den här hårda miljön.
Kan gropen intill templet ha använts för krokodilförvaring?
Vi vet från andra utgrävningar att man hade krokodiler av religiösa skäl.
Jag tror att det här kan vara en krokodilhåla-
där man bokstavligen förvarade dem, och matade dem från där jag står.
Prästerna kastade helt sonika ner mat till dem.
Teamet har slutat pumpa ut vatten-
och det är dags att se om de kan hitta några bevis för sin teori.
Han bär upp stenen på axeln.
Men det är ett farligt arbete att röja rent hålan på stenar.
Ali... Mohamed!
Vi ska försöka oss på en dragkamp med stenblocket.
Abbad ligger ute i en 220 kvadratkilometer stor vildmark-
mellan Tutankhamuns palats vid Nilen och guldgruvorna i öster.
Jennifer letar efter tecken på-
att Tutankhamuns guldgrävare nyttjade detta fort.
Det skulle lösa en av Tutankhamuns hemligheter-
och bevisa att han fick sitt guld från öknen i öster.
Det kostar många människoliv att hålla på här ute.
Att arbeta, dö och försöka överleva för att hitta guld-
som till slut ska hamna i Tuts grav.
Ledtrådarna, artefakter som kan dateras till Tutankhamuns era-
kan ligga under ruinerna efter det här forntida fortet.
- 3 - D-skanningar av området visar hur omfattande uppgiften är.
Abbadfortet täcker en area på 750 kvadratmeter och har 18 rum.
Det är som ett leta efter en nål under en gigantisk höstack.
Men när de arbetar sig fram genom rummen en halv meter under marken-
gör de en upptäckt.
På den här keramikskärvan ser man lite skrift, ungefär tre tecken-
och bokstäverna är demotiska, vilket är en forntida egyptisk skrift.
Det här är ett unikt fynd.
Forntidens egyptier skrev på trasig keramik.
Eftersom papyrus var så dyrt användes den inte i öknen-
förutom till officiella brev.
Det var lättare att ta en keramikskärva och skriva på den.
Det här var nåt de hade slängt-
så att hitta den här texten är verkligen kul.
Keramiken är inte gammal nog att vara från Tutankhamuns era-
men den är ett tydligt framsteg.
Ett tecken att de är på rätt spår, och om de fortsätter gräva-
kanske de hittar keramik eller annat från Tutankhamuns era.
Och bevis för att hans guldarbetare passerade vid Abbadfortet-
med guld till hans grav.
Vid Gebel el-Silsila-
har Maria och John bott och arbetat med sina två barn-
Freja och Jonathan, på en båt på Nilen.
I tio års tid har de bott växelvis i Sverige och Egypten-
för att avsluta sitt arbete och försöka upptäcka mer-
om denna forntida civilisation.
- Redo att hoppa i? - Definitivt. Det är så varmt idag.
Vilken fin plats för ungarna att hoppa i och svalka sig.
Man missar nåt i livet om man aldrig simmar i Nilen...
- ...och det här kommer de att minnas. - Stämmer.
- Och så det finns inga krokodiler. - Men kom, då.
Efter en het dag kan de koppla av.
Men de har inte mycket tid kvar för den här säsongen-
och de närmaste dagarna blir hektiska.
De utforskar ett tempel som de tror restaurerades av Tutankhamun.
Och en djup håla som kan ha innehållit krokodiler-
som tillbads som inkarnationer av guden Sobek.
Den är fylld av tjock lera och en stor sten hindrar deras arbete.
Stegen kan gå av på mitten, repet kan gå av...
Akta tårna.
De måste få bort den.
De kan tappa den på fötterna, det är så mycket som kan gå fel.
Det kommer inte att gå, den kommer att välta.
Det blir inte lätt.
Akta tårna!
Bra jobbat, killar.
Nu när de har fått undan stenblocket-
inser de att utforskandet av hålan kommer att bli svårare än de trott.
De trodde att den där lermassan var botten och att det inte var nåt mer.
I botten av hålan ligger ett tjockt lager gyttja.
Ahmed får ner den hela vägen-
så det är långt kvar, över 1,5 meter-
efter att de har fått bort lermassan.
John beslutar att det är dags för honom att göra dem sällskap-
och leta i gyttjan efter fynd som kommer från Tutankhamuns era.
I Konungarnas dal...
...är Aliaa på jakt efter Tutankhamuns hemligheter-
som Howard Carter kan ha missat.
För att undersöka saken närmare har hon åkt till Stoppelaere House-
där hon leder ett team som använder toppmodern teknik-
för att studera gravarna i Konungarnas dal.
- Det här är vårt 3 - D-skanningscentrum.
Det är här vi behandlar all information vi skannar.
Jag har skannat de senaste sex åren av mitt liv - det är jättespännande.
Det som att skala av lager efter lager.
Aliaa tror att tidigare skanningar av Tutankhamuns grav-
kan ha uppdagat nåt otroligt.
Nåt som Howard Carter aldrig hade kunnat upptäcka.
Tittar man på färgbilden ser man inte mycket mer än att den är vacker.
Men om vi tar bort färgen och bara tittar på det tredimensionella-
i gråskala, så är det uppenbart att inget är uthugget.
Det är bara puts och färg.
Tittar man närmare...
...ser man en slags skugga härifrån...och hit...
Det är nästan så att man kan tro att det är en öppning.
Det var med de här skanningarna som man kunde avslöja-
att det kan finnas nånting bakom den norra väggen.
Linjerna syns inte med blotta ögat, men det här fascinerande tecknet-
på att det kan finnas en dold kammare i Tutankhamuns grav-
har gett upphov till åratal av utforskningar och kontroverser.
Det ger oss ett slags hopp om att det finns en grav-
bakom förseglingen och kanske att det ligger nån annan där.
Möjligheten finns.
En dold kammare i Tutankhamuns grav skulle skriva om historien.
Men vad och vem skulle kunna finnas bakom en sån hemlig dörr?
Vid Gebel el-Silsila...
...kliver John Ward ner i en illaluktande håla.
Han letar bevis för att det här var en ceremoniell håla-
som användes under Tutankhamuns styre.
En håla där han tror att man förvarade krokodiler.
Men botten är täckt av tjock gyttja.
En sak som de inte lär ut på universitetet-
är hur man använder sina tår i arkeologin.
Och jag menar allvar... Eftersom man inte ser så får man känna sig fram.
Och här känner jag en massa slam-
och längre ner känner jag små stenar, små bitar av sandsten.
Och längre ner... Oj, nu är jag långt nere.
Men tårna har sina begränsningar.
Underbart! Jösses.
- Vad är det? - Det är salt. Saltsten.
Slammet och gyttjan är mycket djupare än vi hade trott-
men jag känner ett tjockt lager av stenbitar som jag inte kommer förbi.
Tiden håller på att rinna ut.
Imorgon är sista dagen för deras utgrävning här.
Det kommer att krävas mer arbete än vi har räknat med.
Ser du nåt, John?
Det finns inget att se, det här är arkeologi i blindo.
Jag kan känna att det finns ett stenlager undertill-
och det är dit vi försöker nå.
"Kom till Egypten, arbeta i sanden..."
De sa inget om vatten och gyttja.
- Dagen är snart slut... - Ja...jag vet.
Medan tiden rinner iväg-
upptäcker en av arbetarna nåt som ligger dolt i lervällingen.
Känn här...
Är det bevis för att hålan och templet-
härstammar från Tutankhamuns era?
I Luxor...
...har Aliaa återvänt till Tutankhamuns grav-
för att undersöka spår av en dold kammare bakom norra väggen.
- 3 - D-skanningar har uppdagat vad vissa menar är konturerna av en dörr.
Finns det fler hemligheter att avslöja i Tutankhamuns grav?
Vissa egyptologer tror-
att det finns en hel grav bakom den här målningen.
Konturen finns i det här området.
Som egyptolog är det spännande att det kanske finns en hel skatt-
som bara ligger och väntar bakom den här väggen.
Utanför letar Aliaa efter ledtrådar om var en dold grav kan ligga.
Här, precis under den här kullen, ligger Tutankhamuns grav.
Och om det finns en grav till så kommer den att ligga där.
Förekomsten av en till, dold, grav-
är kontroversiell och svår att bevisa.
Arkeologiska utgrävningar i Konungarnas dal-
innebär risker för de ovärderliga gravarna i marken.
Men det finns fler sätt att blicka ner under jordytan.
För inte så länge sen undersöktes området med markpenetrerande radar.
Syftet var att undersöka om det fanns en möjlighet-
att det finns ännu en grav under Tutankhamun.
Med markpenetrerande radar kan arkeologer leta efter tomrum-
bakom sten och väggar i gravar.
Området kring Tutankhamuns grav har skannats flera gånger förut-
med motstridande resultat.
Men ett nyligen avslutat arbete av arkeologen Mamdouh Elmdamaty-
öppnar för en ny och fascinerande möjlighet.
I sin radarskanning upptäckte han ett tio meter långt utrymme-
precis intill Tutankhamuns grav.
Om det sitter ihop med det rum som kan ligga bakom gravkammarväggen-
kan det vara en oupptäckt del av graven.
De rummen skulle troligen vara orörda och fyllda av skatter-
och eventuellt ännu en begravning.
Delade Tutankhamun sin grav med någon annan?
Resultaten av radarundersökningen var otroliga.
Det är så spännande att tänka sig att ännu en upptäckt kan vänta.
Alla väntar vi på att få se vad denna hemlighet döljer.
Om Tutankhamuns grav innehåller en dold gravkommare-
uppstår frågan: vem ligger begravd där?
Thomas och Jennifer undersöker en av Tutankhamuns hemligheter.
De gräver under ett fort för att se om han kan ha fått sitt guld-
från den ogästvänliga öknen i öster.
Sökte hans guldgrävare skydd här?
Teamet har precis hittat nåt.
Stenblock som ger en glimt av en bosättning från Tutankhamuns era.
Blocken har använts för byggnation och på dem kan vi se hieroglyfer-
som indikerar att de användes till någon slags byggnad-
från Tutankhamuns styre.
Det ger oss en uppfattning om-
när den här platsen användes och var aktiv under 18:e dynastin.
Jennifers team måste nu flytta stenarna för vidare analys.
När de gräver djupare under fortet-
ser de fler tecken på att platsen användes under Tutankhamuns era.
Den är vacker.
Den här är speciell och skiljer sig från de ptolemeiska föremålen-
den grekiska keramik som vi har hittat gott om här i rummen.
Den här keramiken från Nya riket är inte drejad-
utan handgjord och det ser man på kärlets insida-
där ytan är väldigt ojämn-
och har slätats till, förmodligen med en slät sten.
Det är inte bara en eller två bitar av keramik från Tutankhamuns era.
Jennifers team upptäcker att jordlagren under fortet-
är fullpackade av den.
Vi har material från Nya riket under golven i rum 20, 19, 26, 18 och 17.
Nu vet vi att det under fortet finns lämningar-
som indikerar nån slags bosättning under Nya riket.
Upptäckten bevisar att platsen kan ha använts av Tutankhamuns guldgrävare.
Men teamet har även hittat en annan otrolig ledtråd i fortet.
Under berggrunden, 20 meter ner, finns en brunn.
Den livsviktiga vattenkällan förklarar varför fortet-
och Tutankhamuns guldgrävare var här.
Vi kan konstatera att brunnen konstruerades på Tutankhamuns tid.
För människorna var det ännu mer värdefullt än guld-
att kunna skaffa vatten innan de gav sig ut i öknen.
Bevisen här och på andra platser-
visar hur Tutankhamun fick sitt guld från öknen i öster.
Gruvarbetare tvingades vandra långt från Nildalen-
genom den heta, torra öknen, för att komma till guldgruvorna.
Längs vägen grävdes brunnar för att skaffa dricksvatten.
Varje brunn låg på en dags avstånd från den senaste-
vilket bildade ett nätverk av livsviktiga rastplatser.
Det gjorde att de kunde överleva den hårda marschen genom öknen-
för att bryta guld i öster och föra det tillbaka till sin farao.
Thomas och Jennifer har avslöjat en av Tutankhamuns hemligheter.
Såna här platser var en central del av infrastrukturen-
för att skaffa guld-
till en av historiens mest fulländade begravningar.
Guldet till Tuts mask och hans grav, det kommer från öknen i öster.
Såna här till synes anspråkslösa platser-
var det som gjorde det möjligt att utvinna Nya rikets guld.
Vid Gebel el-Silsila...
...hittar Johns kollega, Ibrahim, nåt i den smutsiga gyttjan-
när de letar efter tecken på att den ceremoniella hålan-
användes under Tutankhamuns styre.
Vänta lite... Den här är ju målad.
- Ser du färgen? - Ja, jag ser.
Den går hela vägen ner.
Det är en dörrpost.
Så det är posten i en dörröppning... ovanför oss-
som nu har fallit ner under all lersten.
Du har hittat en del av dörren till templet.
- Vad mer? Det var två stycken, sa du. - Ja...den här.
- Har du den? - Ja.
Nej, så ska den inte vara...
Den går inte längs med, utan så här-
den går upp. Det här är inte dörren.
- Vad är det, då? - Ett fönster.
- Ett fönster? - Fantastiskt.
Det är det första fönstret vi hittar i Silsila.
Ett 3 500 år gammalt fönster.
Stenar från ett forntida fönster kan ha kommit från templet intill.
Krokodilerna var här nere-
och de plaskade omkring i vattnet, hela tiden i färd med att äta.
Solen nådde inte ner hit för allt det här var övertäckt.
Här nere krokodilerna-
och där uppe templet och prästerna som kastade ner mat.
Det här är historia - helt och hållet fenomenalt.
Maria!
Vad har du hittat, nu då?
Fynden i hålan ger Maria och John en uppfattning om-
hur templet kan ha sett ut under sin storhetstid.
Okej... Direkt från Sobeks håla.
Arkitektoniska byggstenar tycks det mig.
Jag tror att det var ett fönster som satt där.
Vi har definitivt nån slags tempelfunktion som pågår här.
Vi har Sobekstatyn-
en håla där man förvarade levande krokodiler...
Fynden börjar bilda en enhet.
Så det är sannolikt att det här var en del-
av Tutankhamuns restaureringsprojekt.
Allt som vi har hittat den här säsongen pekar mot det.
Vårt tempel stod en gång i stor prakt-
med utblick över Nilen och dess krokodiler.
- Vilken syn det måste ha varit. - Säkerligen otrolig.
Den ceremoniella hålan och templet som Maria och John har grävt ut-
antyder varför Tutankhamun kan ha restaurerat det här templet-
och varför det var tillägnat Sobek.
Han inte bara visade att han brydde sig om folk-
utan samtidigt, genom att återbörda templet till sin forna glans-
visade han dem att han var mäktig.
Han kunde säga: "Se på mig, jag är kung".
Trots att han var en klen pojke hade han makt som en levande gud.
Tutankhamun dog ung-
men projicerade likväl makt som en stor farao.
I Konungarnas dal är Aliaa i Tutankhamuns grav-
för att leta efter tecken på vad eller vem-
som ligger i en mystisk kammare som kanske ligger intill graven.
Det här skulle vara ingången och det här konturen av andra kammaren.
Somliga tror att den dolda kammaren kan rymma en annan kunglighet.
Men i så fall, vem?
Återigen kan man hitta ledtrådar i Tutankhamuns grav.
Andra gravar i Konungarnas dal delar ett och samma särdrag:
Efter en korridor går man till vänster.
Men för att gå in i Tutankhamuns grav går man till höger.
Vissa egyptologer menar att höger- svängen utmärker en drottninggrav-
inte en kungagrav som Tutankhamuns.
Kan en dold kammare här innehålla en drottnings kropp?
Kanske Tutankhamuns enda kända fru, Ankhesenamun?
Aliaa ser nåt på väggen som skulle kunna identifiera en annan kandidat.
Här ser vi bilder på Tutankhamun vid öppnandet av munnen-
då han välkomnas till nästa liv av gudarna.
Det här är bilder som man normalt hittar i en kungagrav.
Men nåt som inte var normalt, och vad vissa egyptologer tror-
var att den där personen inte var Tutankhamun-
utan snarare en bild av Nefertiti.
- Runt 1350 f. - Kr. blev Nefertiti Egyptens drottning, 15 år gammal.
Tillsammans med sin man, farao Akhenaton-
bildade de en ny religiös kult som tillbad solguden Aton.
När hennes man dog-
tror vissa att Nefertiti fortsatte härska som farao-
tills hennes styvson, Tutankhamun, intog tronen.
Trots att hon är en av Egyptens mest berömda drottningar-
har man aldrig hittat Nefertitis sista viloplats.
Vi kan jämföra Nefertiti med Osirisbilden av Tutankhamun.
Tittar man noggrant ser man läpplinjen som viker av ner-
och det är samma linje-
som på andra statyer och avbildningar av Nefertiti.
Enligt vissa experter tyder det på att en äldre bild av Nefertiti-
modifierades för att likna Tutankhamun.
I så fall tyder det på att Tutankhamuns grav-
ursprungligen var en del av Nefertitis grav.
Om det ligger en gravkammare bakom norra väggen så kan den vara hennes.
Men varför skulle hennes grav göras om för Tutankhamun?
Aliaa tror att kungens mumie kan ge vissa ledtrådar om det.
Tutankhamuns mumie har skannats-
och det visade att han dog i väldigt unga år.
Han var sjuk större delen av livet och hans död var inte väntad-
så ingen grav stod redo för honom när det var dags.
Så han var tvungen att använda någon annans grav.
Kanske fick det helt enkelt bli Nefertitis grav.
Det är en kontroversiell och omtvistad teori, men om den är sann-
kan det leda till det största fyndet sen Howard Carter-
upptäckte den här graven 1922.
Om det är Nefertitis grav som vi står i-
som användes för Tutankhamun-
så vore det världens upptäckt inom egyptologin.
Det skulle bli århundradets mest fascinerande fynd.
Inuti hans grav och över hela Egypten-
letar arkeologer efter Tutankhamuns hemligheter-
för att pussla ihop berättelsen om honom.
I livet var denne farao ung och klen-
men han tog hjälp av gudar som Sobek-
för att styra sitt folk och bli deras allsmäktige beskyddare.
Vad vacker den är!
Han skickade ut sina män i öknen för att leta guld till sin grav.
En grav som kanske döljer en kammare som alla hittills missat.
Men tack vare modern teknik-
kan man kanske en dag avslöja alla Tutankhamuns hemligheter.
Text: Peter Wennersten