‫- NETFLIX מציגה -‬
‫- ברנדי -‬
‫בחייכם, חבר'ה, ברצינות. מי זה היה?‬ ‫מי סיפר לכם על יום ההולדת שלי?‬
‫אם אתפוס את המנוול שקשקש, אני אהרוג אותו.‬
‫היכון!‬
‫לא, בחייכם, חבר'ה, ברצינות.‬
‫בואו נפסיק עם זה, טוב?‬
‫דברו עם הדוד שלי, גנרל לוסאנו.‬ ‫תתקשרו אליו. זאת טעות!‬
‫אל המטרה!‬ ‫-לא, אני האחיין של הגנרל! שחררו אותי!‬
‫אם מישהו יפלוט כדור, הוא בצרות!‬
‫חדל!‬
‫תפסיקו כבר, לעזאזל!‬
‫אני שמח לראות אותך, דוד.‬
‫אנחנו צריכים לדבר.‬
‫שחררו אותו!‬
‫קחו אותו למשרד שלי, זריז.‬
‫אז מה עכשיו? לא שמעתם אותו?‬
‫תנו לי ללכת כבר, בורים שכמוכם!‬
‫דוד, אני מודה שהיו לי ספקות לרגע.‬
‫רק לרגע קל,‬
‫אבל אני נשבע שחשבתי שהפעם לא אשרוד.‬
‫הגעתי בזמן‬ ‫כדי למנוע מהם להוציא אותך להורג, חאן…‬
‫אבל לא כדי למנוע מהם להרוג אותך.‬ ‫-אבל אני כאן, נכון?‬
‫לזמן קצר.‬
‫זאת הפעם השלישית שהצלתי את חייך,‬ ‫אך היא תהיה האחרונה.‬
‫שכנעתי אותם לא להוציא אותך להורג,‬ ‫אבל הם רוצים משהו דומה בתמורה.‬
‫שתיקח את המעטפה הזאת לאלוף משנה אלארקוס.‬ ‫-אלארקוס?‬
‫אבל אלארקוס הוא המפקד של השישית.‬ ‫-נכון.‬
‫השישית נמצאת מעבר להרי הסיירה.‬ ‫אצטרך לעבור באזור החיץ.‬
‫אני לא אצא מזה חי.‬ ‫-אמרתי לך שזה כמו הוצאה להורג.‬
‫דוד, אל תעשה לי את זה! זה כמו…‬ ‫-אתה נגחת שופט!‬
‫רק שתדע, זה כאב גם לי, לא שזה משנה משהו.‬ ‫-אתה והבדיחות הרגילות שלך. נכון, אחיין?‬
‫התברר שהשופט הוא חבר ילדות של פרנקו.‬
‫הם כמעט בני דודים, לעזאזל!‬
‫לא ידעתי שהוא כמעט בן דוד של פרנקו,‬ ‫אז אשתוק.‬
‫אלה שלמעלה מחפשים אותך כבר שנים, חאן.‬
‫אתה פופולרי מדי בהצלת "אדומים" ממוות‬ ‫עם המשפטים המחורבנים שלך!‬
‫"טוראי דה-קרוס,‬ ‫נאשם בפחדנות ובעריקה מהחזית הלאומית…"‬
‫התעקשת להציל אותו מהוצאה להורג.‬
‫הוא לא פחדן, אלא רק ילד מבוהל בן 17!‬ ‫-עשיתי כל שביכולתי, חאן.‬
‫הלוואי שהיית משתמש בראש שלך טוב יותר.‬
‫בן דודו של פרנקו חושב אחרת.‬
‫השופט מצא אותך אשם בבגידה.‬
‫הם יבטלו את פסק הדין‬ ‫רק אם תוכיח שאתה חייל טוב.‬
‫אז אתה תעביר את המעטפה הזו לאלארקוס‬ ‫ותחזור לפני עלות השחר.‬
‫אולי הוצאה להורג עדיפה. היא מהירה יותר.‬ ‫-הפה הזה, חאן.‬
‫הפה המזוין הזה. אם אבא שלך היה חי היום…‬
‫צא מכאן ותיזהר.‬ ‫איבדתי יותר מדי קרובי משפחה במלחמה הזאת.‬
‫אחי חי עדיין.‬
‫לא מבחינתי.‬
‫מה זה?‬ ‫-יש לך רכב בחוץ.‬
‫אני לא יודע לנהוג.‬
‫אל תדאג, חשבנו גם על זה.‬
‫טוראי דה-קרוס.‬
‫הולכים לירות בי כבר עכשיו?‬ ‫-לא.‬
‫זה יום המזל שלך.‬
‫תודה, סרן, אבל לא עשיתי שום דבר.‬
‫היית אמור להילחם בנהר האברו,‬ ‫אבל עצרו אותך 20 דקות מבוירו.‬
‫נבהלת כמו שפן וברחת אל אימא שלך.‬
‫אז כבר הגיעו להחלטה?‬ ‫-כן, שאתה פחדן.‬
‫אתה יודע לנהוג?‬ ‫-בטח. בבוירו, כשהיינו ילדים…‬
‫שאלתי רק אם אתה יודע לנהוג.‬ ‫-סליחה, סרן. אני יודע.‬
‫טוב מאוד. אתה תיקח אותי לשישית.‬
‫לשישית?‬
‫אבל זה בלתי אפשרי, סרן.‬ ‫אין מצב שנחזור בחיים.‬
‫אתה מעדיף הוצאה להורג?‬ ‫-זה בערך אותו דבר.‬
‫יש לך חברה?‬
‫יש לי ידידות. כמה ידידות.‬
‫אחת בבוירו ושתיים בקמבדוס.‬ ‫אבל זאת שבבוירו היא ידידה טובה יותר.‬
‫אז אתה בתול?‬
‫בבוירו כולנו בתולים, סרן.‬
‫אתה טוב עם נשק?‬ ‫-זה לא הצד החזק שלי.‬
‫מה הצד החזק שלך, טוראי?‬ ‫-אין לי צדדים חזקים, סרן.‬
‫אלוהים…‬
‫אתה פחדן ואני עורך דין.‬ ‫אנחנו קומנדו ממש קטלני.‬
‫סרן! לוסאנו! תעצרו!‬
‫מונטויה, מה קרה לך?‬
‫רסיסים ממוקש של האדומים.‬ ‫נשארתי בחיים רק במזל.‬
‫הגרמנים אומרים שהם יכולים להכין לי תותב.‬
‫קשה לך לחכות עד שתוכל לעשות ביד שוב, אה?‬ ‫-נכון.‬
‫סרן, אתה יכול לתת לי סיגריה, בבקשה?‬ ‫העורבת הזקנה לא מרשה לי אפילו שאכטה אחת.‬
‫ברור.‬
‫תודה.‬
‫מה זה שם?!‬
‫העישון מזיק לבריאות שלך.‬
‫גם המלחמה.‬
‫אתה חושב שהכוכבים הקטנים האלה יעזרו לך?‬ ‫אני המפקדת כאן.‬
‫אבל מה זה?‬ ‫לאורה עשתה את העבודה המחורבנת הזאת?‬
‫כשאחזור מגרבנדל, אני אלמד אותה לקח!‬
‫למה אתן עומדות שם סתם?‬ ‫קדימה, אין לנו כל היום!‬
‫זאת העורבת הזקנה?‬
‫אם היא תיסע לגרבנדל, היא תחזור מחר.‬
‫רגע, חכו. תעצרו!‬
‫פאק…‬
‫תודה, סרן.‬
‫בבוירו עבדתי במוסך של הדוד שלי, צ'טה.‬ ‫אני מבין באופנועים, אבל מסתדר עם כל מנוע.‬
‫מכוניות, טרקטורים…‬ ‫אם זה עם ברגים, זה שלי.‬
‫בסדר, בסדר.‬ ‫אפשר לנסוע קצת יותר מהר, טוראי?‬
‫כן, אפשר, אבל אני מעדיף לנסוע לאט,‬
‫כך שאולי נחיה עוד קצת.‬
‫אבל אולי…‬ ‫-אני אומר לך לא כבר עכשיו.‬
‫אבל לא הוצאתי מילה עדיין.‬ ‫-אני לא אסע איתך לבוירו.‬
‫איך ידעת שאגיד את זה?‬
‫פנה ימינה, טוראי. נעשה קיצור דרך.‬
‫אתה בטוח, סרן?‬
‫זה אזור החיץ. אין לנו אנשים שם, נכון?‬
‫תירגע, ילד.‬ ‫אני מבטיח לך שלא יקרה לנו שום דבר.‬
‫אתה אומר את זה סתם,‬ ‫או שאתה מאמין בזה באמת?‬
‫פאק…‬
‫שיט!‬
‫סרן, תתעורר!‬ ‫-כבר הגענו?‬
‫עשה מה שהם אומרים.‬ ‫-ומה הם אומרים?‬
‫אה, סליחה.‬
‫תירגע, דה-קרוס. הם כמו כלבים.‬ ‫אם הם יריחו פחד, הם יהרגו אותך.‬
‫צריך שנעמיד פנים שלא אכפת לנו, הבנת?‬
‫מה אתם עושים פה?‬ ‫-איזה צירוף מקרים. גם אני תהיתי.‬
‫יש לכם תעודות?‬ ‫-אני סרן לוסאנו מהחמישית…‬
‫תעודות!‬
‫מה קורה כאן?‬
‫אסור לכם לעבור. אתם חייבים לחזור.‬
‫אני ממהר,‬ ‫אז שהם יתחילו להזיז את כל זה מהדרך.‬
‫בדיוק, תפנו את הדרך.‬
‫לאן אתם?‬
‫זה מידע סודי.‬ ‫-לאן?‬
‫"סודי" אומר שאתה יודע לאן‬ ‫לדחוף את השאלות שלך.‬
‫לתחת שלך. דחוף אותן לתחת שלך.‬
‫תן לנו לעבור או שתסתבך בצרות.‬ ‫-בדיוק. עוף לנו מהדרך!‬
‫דה-קרוס! תהיה בשקט.‬
‫תהיה בשקט כי האדון הזה…‬
‫הולך לתת לנו לעבור.‬
‫נכון?‬
‫הראית לו מה זה ביצים, סרן!‬
‫אבל תגיד לי מתי אני יכול לעצור, טוב?‬ ‫אני תכף מקיא.‬
‫טוראי, אפשר לשאול משהו?‬ ‫-כבר שאלת אותי אם אני בתול.‬
‫מה מישהו כמוך עושה במלחמה הזאת?‬ ‫-אני לא ממש יודע.‬
‫אתה לא יודע?‬
‫הייתי חייב לבחור צד, נכון?‬
‫בעיירה שלי, כולם תמכו במאפי בצק העלים.‬ ‫-מאפי בצק העלים?‬
‫הנזירות שמות בבצק משהו שגורם לטעם שונה.‬ ‫וכמה שלא שואלים, הן לא מגלות מה זה.‬
‫אז כמובן שכשהמלחמה החלה,‬ ‫אנחנו בעיירה חשבנו מייד‬
‫שאם האדומים יתפסו את הנזירות,‬ ‫נאבד את מאפי בצק העלים לנצח.‬
‫לא יכולנו להרשות זאת.‬ ‫-אתה במלחמה הזאת בגלל מאפים?‬
‫כשאתה אומר את זה כך…‬
‫לך יש סיבה טובה יותר?‬ ‫-כל סיבה טובה יותר מזאת.‬
‫לא טעמת את המאפים האלה.‬
‫זה פוליקרפוב.‬
‫עכברוש.‬
‫וזה פיאט.‬
‫לרוסים אין מושג.‬
‫אין על הגרמנים והאיטלקים.‬
‫נראה שהאיטלקים לא מכוונים ממש טוב.‬
‫עצור בצד.‬
‫נלך לעזור לו, הוא אחד מאיתנו.‬
‫אחד מאיתנו? מה הקשר שלי לאיטלקי?‬
‫דה-קרוס, אל תהיה פחדן ישר על ההתחלה.‬
‫אבל סרן, אני בטוח שהוא בסדר.‬
‫והחברים שלו נמצאים שם.‬
‫טוראי, תזיז את התחת. לא נשאיר אותו שם.‬
‫פאק!‬
‫סרן, אולי נוותר? יהיה קשה מאוד למצוא אותו.‬
‫אולי…‬ ‫-אתה תמיד מדבר כל כך הרבה, טוראי?‬
‫סבתא שלי תמיד אמרה…‬ ‫-שתוק קצת, דה-קרוס.‬
‫בסדר.‬
‫בוא.‬
‫הוא מת?‬
‫מה נראה לך?‬
‫תראו לי את הידיים!‬
‫ותסתובבו לאט!‬
‫אלוהים…‬
‫אתה רואה, סרן? זה לא היה רעיון טוב.‬ ‫אמרתי לך שנידפק.‬
‫תירגע, ילד. אם הם היו רוצים שנמות,‬ ‫היו יורים בנו כבר.‬
‫שמעתם אותי? תסתובבו.‬
‫לאט לאט.‬
‫בלי קשקושים, טוראי. הבנת?‬
‫יצאנו לצוד מטוסי היינקל‬ ‫ונתקלנו בסרן פשיסט.‬
‫לא, אדוני, אנחנו חיילים רפובליקנים.‬
‫אנחנו לבושים כך‬ ‫כי הסתננו מעבר לקווי האויב.‬
‫נראה לך שאנחנו טיפשים?‬
‫לא.‬
‫קחו מהם את הנשק.‬
‫על מה אתה מסתכל, ילד?‬ ‫-על שום דבר.‬
‫אולי תפסיק עם זה קצת?‬
‫כל הצילומים האלה…‬
‫למה אתם כאן?‬
‫זה סודי. זה כל מה שאני יכול לומר לך.‬
‫למה?‬
‫תבין כשאגיד לך.‬
‫תיפרד מהחיים המזוינים שלך.‬ ‫-מחסלת כמרים, חכי! אל תהרגי אותו.‬
‫מחסלת כמרים?‬ ‫-יש לך משהו לומר, פשיסט?‬
‫לא, שום דבר. זה שם יפהפה.‬ ‫-ברור שתפסנו דג שמן.‬
‫לא שולחים סרן לגשש סתם. ואני אזכור את זה.‬
‫אל תדאג.‬
‫אם תנסה להתחכם שוב, לא תישאר בחיים. הבנת?‬
‫פאק, כבר הבנתי את זה, גברת.‬
‫תעשו עליו חיפוש. אולי הוא מהביון.‬ ‫-תבדקו אם יש עליו משהו מועיל.‬
‫השניים האלה באו מלאס אגילאס,‬ ‫או שהם הולכים לשם והחליטו לעשות קיצור דרך.‬
‫"במלחמה מנצחים עם ביצים"?‬
‫מה זה אומר?‬
‫בן זונה.‬
‫אתה רציני?‬
‫הודעה מוצפנת?‬ ‫-הודעה מוצפנת בתחת שלי.‬
‫כדאי שתתחיל להסביר מה זה.‬
‫בסדר.‬
‫פתיל, תהרוג את הילד.‬ ‫-בעונג רב.‬
‫מה? לא, פאק! אסור לך להרוג אותי!‬
‫אני עדיין בתול! תגיד לו, סרן!‬
‫זה לא נכון! דווקא יש לו אישה ושני ילדים.‬
‫אל תהיו שמוקים. מותו לא יועיל לכם.‬
‫שיט…‬
‫גועל נפש. אני לא יכול להמשיך, סמל.‬
‫לעזאזל, פתיל. שוב?‬
‫אם זה היה תלוי בך,‬ ‫היינו סוגרים את המלחמה במשחק קלפים!‬
‫הוא לא צעיר קצת בשביל שני ילדים?‬ ‫-צעיר קצת בשביל שתהרוג אותו.‬
‫אם אתה רוצה, אני אהרוג אותו.‬
‫אתה מוכן לשתוק, ברודסקי?‬
‫שני ילדים?‬
‫לעזאזל. ניקח אותם.‬
‫מי הרכרוכי עכשיו?‬ ‫-אל תעצבן אותי, פתיל.‬
‫המפלגה הורתה לנו לא לקחת שבויים.‬ ‫-אולי תשתוק כבר?‬
‫פאק! לכל אחד פה יש דעה. זאת לא אספה!‬
‫תקשיב,‬
‫הילד לא יועיל לך. תסתכל עליו.‬
‫שחרר אותו.‬
‫אתה יכול לקחת אותי.‬ ‫-באמת?‬
‫מצבך לא מאפשר לך לנהל משא ומתן.‬
‫תראו, בינתיים ניקח את שניכם איתנו למחנה.‬
‫תפסת אותי ביום טוב,‬
‫אבל אל תתגרה במזלך.‬
‫בואו נזוז.‬
‫זוז!‬
‫פוליצר, אני בא.‬
‫פאק! הוא חי!‬
‫עזוב אותי!‬
‫לעזאזל!‬ ‫-זוז לי מהדרך!‬
‫פאק…‬
‫מה זה החרא הזה?‬
‫ברודסקי…‬
‫מישהו יכול להגיד לי זה היה, לעזאזל?‬
‫השתלט עליו שד.‬
‫דה-קרוס, תשתוק!‬
‫הוא צודק.‬
‫באימא רוסיה אומרים שכשהמתים קמים…‬
‫ברודסקי, תפסיק עם הסיפורים שלך עכשיו!‬ ‫-סיפורים?!‬
‫אמרתי לך כבר 1,000 פעמים, אני רוסי!‬
‫הגעתי לכאן כילד, אלוהים אדירים!‬
‫אתה באמת אוהב וודקה…‬ ‫-מספיק! אתם כמו ילדים קטנים!‬
‫פתיל, מה עם האמריקאי?‬
‫אין מה לעשות.‬
‫מת לגמרי.‬
‫בואו נתחפף מכאן.‬
‫רגע, אתם משאירים אותם כך?‬ ‫-מה אתה רוצה?‬
‫שניתן להם קבורה נוצרית?‬ ‫-סמל שלי, הפשיסט צודק.‬
‫האמריקני היה אידיוט,‬ ‫אבל לא יפה להשאיר אותו כאן.‬
‫פתיל, אתה יודע לבדוק אם מישהו מת?‬
‫שיט!‬
‫מה לעזאזל…?‬
‫ברודסקי, בבקשה, הוא היה אחד מאיתנו.‬ ‫-אני לא בטוח בזה.‬
‫אני לא מאמינה!‬
‫תראו.‬
‫הוא סובל.‬
‫עכשיו אנחנו יכולים ללכת.‬
‫מה עכשיו?‬
‫מטוסי מסרשמיט 109.‬
‫לא,‬ ‫אלה מטוסי שטוקה וזה שנפל לא היה היינקל.‬
‫מי שאל אותך, פשיסט?‬
‫הפשיסט צודק. אלה מטוסי יונקרס.‬
‫לאן הם הולכים?‬
‫החל מעכשיו אתה תדבר רק כשאגיד לך.‬
‫אם תנסה משהו, אחסל אותך על המקום.‬
‫פשיסט, מה קורה כאן?‬ ‫-אני לא יודע יותר ממך.‬
‫עוד נראה,‬ ‫כשאשאיר אותך לבד עם קוצץ הציפורניים.‬
‫קוצץ הציפורניים?‬
‫לאף אחד מכם אין שם נורמלי?‬
‫השם הזה דווקא הולם.‬
‫הוא המומחה שלנו בהשגת מידע ואין טוב ממנו.‬
‫אתה לא מכיר את הדודה שלי, צ'ארו מטודלה.‬ ‫-כשתפגוש אותו תפסיק להתלוצץ.‬
‫זה בא מהמחנה.‬
‫בואו.‬
‫פשיסטים מזוינים!‬
‫נראה לי‬ ‫שהריאיון שלי עם קוצץ הציפורניים בוטל.‬
‫זאת הסיבה היחידה שתישאר בחיים!‬
‫זוז, פשיסט!‬
‫אוצ'ואה!‬
‫מנולו!‬
‫מישהו חי עדיין?‬
‫לעזאזל!‬
‫היה לי CS-1 כמו זה. השאירו אותו במוסך…‬ ‫-זה ES-1!‬
‫והוא היה שלי.‬
‫בטח, ES-1, כל מה שתגיד.‬
‫זאת אותה אבקה שהטייס היה מכוסה בה.‬
‫זהו זה.‬
‫דבר מיד, או שאפוצץ לך את הראש.‬ ‫מה החרא הזה שזרקתם עליהם?‬
‫אני נשבע באלוהים שאין לי מושג!‬ ‫-סמל!‬
‫זאת אוצ'ואה.‬
‫הרוג אותם כבר ובוא נלך לנקודת הביקורת.‬
‫איך זה יעזור?‬
‫מה לעזאזל הם עשו לך, אוצ'ואה?‬
‫שיט…‬
‫שיט! אנחנו חייבים לעוף מפה!‬
‫מה לעזאזל קורה, סמל שלי?‬ ‫-מה שקרה עם הטייס ועם האמריקאי.‬
‫יש רק דבר אחד שאפשר לעשות.‬
‫אל תחשוב על זה אפילו!‬ ‫זאת אוצ'ואה! תעזור לה!‬
‫אין מצב, סמל שלי.‬
‫אתם מוכנים להתיר אותנו, בבקשה?‬
‫אם האלוהים!‬ ‫-בבקשה, אולי תתירו אותנו עכשיו?‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫הם בחיים או לא?‬
‫אבא?‬
‫לא, ילד!‬ ‫-אבא!‬
‫זה כבר לא אבא שלך.‬
‫היא צודקת, אנחנו חייבים לעוף מפה!‬ ‫-תסתום כבר!‬
‫זה לא טוב, סמל.‬ ‫-הם חברים שלנו. צריך לעזור להם!‬
‫אני מצטער, סמל,‬ ‫אבל כמו שאנחנו אומרים ברוסיה,‬
‫"לך תזדיין!"‬
‫על הזין!‬
‫לא! תפסיקו לירות!‬
‫תפסיקו לירות, הם משלנו!‬ ‫-אי אפשר להפסיק!‬
‫בראש! צריך לירות להם בראש!‬
‫אנחנו חייבים לעוף מפה!‬
‫אי אפשר לעשות שום דבר בשבילם!‬ ‫בואו נלך כבר!‬
‫קדימה!‬ ‫-פאק, בואו נזוז!‬
‫רוץ, דה-קרוס!‬
‫קדימה!‬
‫תדחפו!‬
‫זוז הצידה, פשיסט!‬ ‫-מחסלת כמרים, שחררי את הילד!‬
‫עזור לנו, אידיוט!‬
‫שחררו גם אותי. אני יכול לעזור!‬ ‫-אני לא סומך עליך!‬
‫קדימה!‬
‫תיכנסו פנימה!‬
‫ברודסקי!‬
‫קדימה!‬
‫גוטיירז, הגנן והילד ההוא ממנרסה.‬
‫מאסיפ.‬
‫המתים הולכים.‬
‫הדם שלהם יבש.‬
‫הילד צדק, שדים השתלטו עליהם.‬
‫תפסיק עם השטויות, לעזאזל.‬
‫זה לא אפשרי.‬
‫גבר, אתם עשיתם מהטייס האיטלקי מסננת‬
‫וגם מהחברים שלכם, דרך אגב.‬
‫אל תזכיר לי, לעזאזל!‬ ‫הם לא היו מתים, הם הלכו! ראיתם את זה!‬
‫הם רצו לאכול אותנו.‬ ‫-אולי תשתוק, ברודסקי?‬
‫זה נכון, ראית מה הם עשו לקרלוס.‬
‫פשיסט, אתה בטח יודע מה קורה.‬ ‫אתם מאמינים בנזירות וכל זה.‬
‫אני לא מאמין בנזירות. הן אמיתיות.‬
‫אתה יודע למה אני מתכוון.‬ ‫נזירות, כמרים, אלוהים וכל השטויות האלו.‬
‫בכתבי הקודש נאמר שאלוהים קם לתחייה‬ ‫לאחר שלושה ימים בבית לחם,‬
‫כמו החיות האלו?‬ ‫-בסדר. ראשית, זה לא היה אלוהים, אלא ישוע.‬
‫שנית, זה לא היה בבית לחם, אלא בירושלים.‬
‫ושלישית, כשישוע קם ביום השלישי,‬ ‫הוא לא התחיל לאכול אנשים!‬
‫אז אנחנו לא יודעים יותר מכם!‬ ‫למרות שזה מציק לך, אנחנו באותו צד!‬
‫זה לא נכון.‬ ‫במלחמה הזאת, אנחנו בצד הרפובליקני‬
‫ואתם בצד של הבני זונות.‬
‫כמה נחמד.‬
‫תתירו אותו.‬
‫רגע,‬
‫אני צריך להגיד לו משהו.‬
‫עכשיו אנחנו פיטים. קדימה.‬
‫בזהירות.‬
‫"אי אפשר למות פעמיים‬ ‫אם לא נמלטים מהמוות פעם אחת."‬
‫על מה אתה מדבר? מה זה אומר בכלל?‬
‫זה לא ביטוי, אלא פתגם רוסי!‬
‫חבורה של בורים…‬ ‫-ברודסקי הוא לא רק רוסי, אלא גם משורר.‬
‫כן, ממש מצ'אדו.‬
‫אולי הם חזרו לחיים!‬
‫הדוד שלי מקמבדוס עבר התקף קטלפסיה‬ ‫כי שתה שני בקבוקי ויסקי ביתי.‬
‫במשך יומיים חשבו שהוא מת.‬
‫עד שהוא התעורר.‬
‫הוא הקיא במשך שלוש שעות,‬
‫אבל שלושה ימים לאחר מכן כבר חזר לשתות.‬ ‫-זה לא בדיוק אותו דבר.‬
‫כל הקשקוש הזה של יום הדין‬ ‫הוא רק סיפורים שנועדו להפחיד.‬
‫אם הם קמו והלכו, הם לא היו ממש מתים.‬
‫הם לא תקפו זה את זה.‬
‫הם רצו אותנו.‬
‫אז מה עכשיו?‬
‫עכשיו נלך למחבוא שיש לנו כאן.‬
‫ונפגוש עוד חברים שלכם?‬
‫לא, אל תדאג.‬
‫יש שם רק כלי נשק, תחמושת ואוכל. וגם רדיו.‬
‫נראה אם נצליח לגלות מה לעזאזל קורה כאן.‬
‫הסרן מסכים?‬
‫יש לנו ברירה?‬
‫כן,‬
‫שנירה בכם ונזרוק אתכם לנהר.‬
‫אז לדעתי זה נהדר.‬
‫אם נזדרז, נגיע לשם לפני שיחשיך.‬
‫מה?‬
‫הם גם פה?‬
‫שיט. פאק!‬
‫אמרתי לכם ששדים השתלטו עליהם!‬
‫רגע, תני לי אקדח. אני יכול לעזור!‬
‫אל תתחכם, או שתפגוש את הבתולה,‬ ‫את ישוע או את מי שאתה לא מתפלל אליו!‬
‫זה לא משנה שום דבר, פשיסט!‬ ‫-אני אמרתי משהו?‬
‫קדימה, ילד, זוז כבר!‬
‫עוף מפה!‬
‫ברודסקי!‬
‫-חכי!‬
‫עזוב אותי!‬
‫אין מה לעשות!‬ ‫-ברודסקי!‬
‫זוזו! קדימה, עופו מפה!‬
‫לכו כבר!‬
‫לכו…‬
‫אל תיגע בי, פשיסט!‬
‫בואו.‬
‫למה השניים האלה חיים עדיין?‬ ‫הם לא מועילים לנו! תן לי לטפל…‬
‫החרא הזה לא הספיק לך? מה יש לך, לעזאזל?‬
‫הם הגיעו לכאן לפנינו.‬
‫רק זה היה חסר לנו.‬
‫אבל… מה זה אומר?‬
‫זה סיפור ארוך, למעשה…‬
‫שאיש לא יזוז!‬
‫אל תזוזו!‬ ‫-תעמדו במקום!‬
‫אני סרן לוסאנו…‬
‫גדוד רקטש.‬ ‫-גדוד רקטש בתחת שלי.‬
‫תוריד את האקדח או שנקצור אותך, פשיסט!‬ ‫-תוריד את שלך או שאפוצץ לך את הראש.‬
‫"חץ" וגם מוסלמי!‬
‫תרימו ידיים או שאחסל את הבוס שלכם!‬ ‫-גם נזירה מזוינת!‬
‫שאיש לא יזוז!‬
‫מחסלת כמרים, תירי בו!‬
‫ובעוד זמן קצר ארדוף אחרייך‬ ‫ואנסה לאכול לך את הקרביים.‬
‫מה אם אפוצץ לך את הראש?‬
‫טוב, במקרה זה…‬
‫ראפיר, חסל את הזקן. אני אטפל באפס הזה.‬
‫תיזהר מהזקן, או שהוא יעיף לך את הביצים‬ ‫לפני שתלחץ על ההדק!‬
‫אולי מספיק?‬
‫תפסיק לכוון אליו, או שאירה בך.‬ ‫-אם מדובר באומץ, בואו נסיים את זה.‬
‫למה אתה מחכה, אידיוט?‬
‫אל תכוונו אל הסרן שלי,‬ ‫או שאני נשבע שתגלו מה הטעם של עופרת.‬
‫קודם תפתח את הנצרה.‬ ‫-סליחה.‬
‫שיט!‬
‫פאק, אני מצטער.‬
‫השתגעת?‬ ‫-לא קרה שום דבר, טוב?‬
‫אנחנו יכולים לירות זה בזה‬ ‫ואלה שישרדו יתמודדו עם ההם שבחוץ, או…‬
‫שנוריד את הנשק‬
‫וננסה לחשוב על דרך לצאת מזה בחיים.‬
‫אני לא סומך על ה"חץ"!‬ ‫-סגן, תזדהה.‬
‫סגן אורל, מגדודי מפלגת הפלנחה.‬
‫יופי. ואתה?‬
‫טוראי ראשון ראפיר, אוגדה 50.‬
‫אתם יודעים מה קורה?‬ ‫-המתים לא מתים!‬
‫מה אתם עושים פה?‬
‫חצינו את העיר ואז…‬ ‫-ראפיר!‬
‫סתום את הפה.‬ ‫-תסתום, סגן!‬
‫אתה תחת פיקודי עכשיו! ברור?‬
‫טוב מאוד.‬
‫אז ענו לי. מה אתם עושים פה?‬
‫"יונקר" אחד טעה‬ ‫והפציץ אותנו בזמן שחצנו את הסיירה.‬
‫נותרנו שניים מתוך העשרה שיצאו לדרך.‬ ‫ואז החברים שלנו רצו לאכול אותנו!‬
‫ברחנו דרך היער ונתקלנו בנזירה פלור.‬ ‫-אלוהים הנחה את דרכנו לכאן.‬
‫טוב, עכשיו יש כאן עוד כמה מאיתנו.‬ ‫אנחנו צריכים לעבוד ביחד.‬
‫האדומים האלה יירו עלינו מיד כשיוכלו.‬ ‫-ועוד איך.‬
‫ישר בין העיניים.‬
‫פתיל!‬ ‫-מספיק כבר עם הקשקושים!‬
‫יש רק דרך אחת לצאת מזה בחיים.‬
‫ביחד.‬ ‫מי שחושב שיצליח יותר לבדו יכול לעוף מפה.‬
‫שיהיה.‬
‫דה-קרוס, תוריד אותו כבר, לעזאזל!‬ ‫-כן, סליחה.‬
‫סיימתם?‬
‫טוב, עכשיו כשכולנו חברים שוב,‬ ‫בואו נאכל משהו.‬
‫השדים ההם יצאו מבין העצים‬ ‫והרכב נפל במורד סוללה.‬
‫והנהג נטרף בידי בני הגיהינום האלה.‬
‫ראיתי את זה במו עיניי,‬ ‫ירחם האל על נשמותיהם.‬
‫נס שאני בחיים עדיין.‬
‫תן לי לראות.‬
‫זה לא הכרחי, אם המנזר. זה שום דבר.‬ ‫-הנזירה הראשית היא אם המנזר.‬
‫ואני אחליט אם זה שום דבר.‬
‫חסינטו מ"הלב הקדוש של ישוע"?‬
‫כן, מה?‬
‫אני עונד את זה כקמע.‬
‫זה מצריך טיפול.‬
‫אם הם תקפו את העורבת הזקנה…‬
‫סליחה, את הנזירה פלור…‬
‫אז הם לא רק בנהר.‬
‫הם יכולים להיות בכל מקום.‬
‫דה-קרוס!‬
‫אתה, ראפיר ופתיל,‬ ‫קחו משהו לאכול ועלו למעלה לתצפית.‬
‫שמעת אותו, פתיל. למעלה.‬
‫פשיסט אומר לנו מה לעשות?‬
‫הוא הצלף הכי טוב שלנו.‬
‫למעלה.‬
‫תרגיע, סרן. אני נותן את הפקודות.‬
‫ננוח כאן הלילה.‬
‫נחלק את האוכל והתחמושת שווה בשווה.‬
‫מה אנחנו, קומוניסטים?‬ ‫-אנרכיסטים!‬
‫כל מה שתגיד, חבר.‬
‫מה שקורה כאן הוא לא…‬
‫איך אתם הפשיסטים אומרים? "מהעולם הזה".‬
‫מה שקורה כאן הוא לא מהעולם הזה.‬
‫אני לא יודע הרבה דברים,‬ ‫אבל עליהם אני יודע הרבה.‬
‫פעם הייתי עובד ברכבת.‬
‫אני יכול להסביר הכול על כננות ומסילות.‬
‫אני לא מאמין שאת לא יודעת מה קורה.‬ ‫לדברי הכמרים, המתים יקומו יום אחד, נכון?‬
‫איפה כתבי הקודש מסבירים מה עלינו לעשות?‬
‫זה לא קשור למלכות השמיים.‬
‫"כשלא יישאר מקום בגיהינום,‬
‫המתים יתהלכו בכדור הארץ."‬
‫מה זה, לעזאזל?‬ ‫-זה מה שסבתא שלי נהגה לומר.‬
‫אני לא מאמין בקשקוש הזה.‬
‫אבל נכון גם שבמלחמה המזוינת הזאת‬ ‫כולנו עשינו דברים שאולי נתחרט עליהם.‬
‫בלאס אגילאס יש כומר.‬
‫למקרה שתרצה להתוודות לפני יום הדין.‬
‫לך תזדיין!‬
‫יום הדין בתחת שלי.‬
‫הקשר היחיד של זה לאלוהים‬
‫הוא שמישהו מתחזה לו.‬
‫ומה זה, סרן?‬
‫זה…‬
‫עניין משפחתי.‬
‫- במלחמה מנצחים עם ביצים -‬
‫היי, מוסלמי.‬
‫שכחתי שאללה לא מרשה לך לשתות.‬
‫להרוג, כן, את זה הוא מרשה.‬
‫גם לאל שלך לא ממש אכפת‬ ‫שאתה הורג את האחים שלך.‬
‫אין לי אל.‬
‫אני נלחם למען מטרה.‬
‫אז היה לך CS-1?‬
‫ילד עשיר.‬
‫אמרתי לך שרכבתי על CS-1, לא שהוא היה שלי.‬
‫לפני המלחמה עבדתי במוסך של הדוד שלי.‬
‫מה איתך?‬
‫ה-ES-1 ההוא היה שלך, נכון?‬
‫זה אופנוע נדיר.‬
‫רק רגע.‬
‫אתה מיגל אנדראו?‬
‫מיגל אנדראו!‬
‫לפני עשר שנים הלכתי ל"לה רבסאדה"‬ ‫כדי לראות אותך במרוץ!‬
‫כשעברת בעיקול שבו הייתי עם הדוד שלי,‬ ‫אתה נסעת…‬
‫חשבתי שלא תשרוד.‬
‫איזה מרוץ!‬
‫ונתת לי חתימה, אתה זוכר?‬
‫טוב, איך תזכור?‬
‫היו שם המון אנשים ואני הייתי ילד קטן.‬
‫מיגל אנדראו!‬
‫מי היה מאמין שאילחם ביחד עם מיגל אנדראו?‬ ‫-אנחנו לא נלחמים ביחד.‬
‫ושמי הוא לא אנדראו.‬
‫למי אכפת מי הייתי לפני המלחמה?‬ ‫זה מה שיש עכשיו!‬
‫אבל תוכל להתחרות שוב.‬ ‫המלחמה תסתיים, יום אחד.‬
‫"היא תסתיים", הוא אומר…‬
‫אנחנו נסוגים בכל מקום כבר שנה.‬
‫תראה,‬
‫מישהו חייב לנצח.‬
‫אל תהיה שמוק, ילד.‬ ‫אני יודע היטב שלא אתחרה שוב בימי חיי.‬
‫אם אתה יודע שהפסדתם, למה אתה נלחם?‬
‫מעולם לא הפסקתי מרוץ באמצע.‬
‫לא אכפת לי לסיים אחרון,‬ ‫אבל אם אתה מתחיל במרוץ, אתה מסיים אותו.‬
‫הם קוראים לך "מחסלת כמרים".‬
‫בטח לא הרגת אף כומר בחייך.‬
‫הייתי חייבת לומר משהו כדי להתקבל למיליציה.‬
‫תשמור על סודי?‬
‫שמעתי שהנשים היחידות שמתגייסות לשורותיכם‬ ‫הן פרוצות או לסביות.‬
‫או שניהם.‬ ‫-אני מניח שאת לא לסבית.‬
‫אל תשחקי אותה קשוחה.‬ ‫את חיילת רק באופי הבעייתי שלך.‬
‫הבחנתי ששמת עליי עין…‬
‫אני מבין.‬
‫צבא ששולח את הנשים שלו למלחמה‬ ‫הוא צבא של חננות.‬
‫את בטח כבר מתה למצוא גבר אמיתי.‬ ‫-אם תמצא כזה, שלח אותו אליי.‬
‫תראה.‬
‫זה האב בוסטוס.‬
‫והילדה שלידו היא אחותי הקטנה.‬
‫יפה, נכון?‬
‫האב בוסטוס חשב כך.‬
‫כשהמלחמה פרצה לא הספקתי להיפרד ממשפחתי,‬ ‫אבל כן נפרדתי מהאב בוסטוס.‬
‫שאגלה לך סוד נוסף?‬
‫אבל אתה צודק בדבר אחד.‬
‫לא הרגתי אותו.‬
‫כשעזבתי, הוא נשם עדיין.‬
‫הוא רק פה גדול.‬
‫וגם אידיוט, אבל הוא פוחד ממש כמו כולנו.‬ ‫-מבחינתי, "כולנו" זה רק החברים שלי.‬
‫כולכם עלולים למות בכל רגע,‬ ‫אז אל תתחזה לנחמד.‬
‫לאנשים שם לא ממש אכפת באיזה צד אנחנו,‬
‫ואם אנחנו רוצים לשרוד,‬ ‫כדאי שנניח לכל הקשקוש הזה.‬
‫כל הקשקוש הזה?‬
‫בטח, ואולי גם נחזיק ידיים ונשיר.‬
‫אתם, הפשיסטים, כולכם זהים.‬ ‫מנוולים בוגדניים.‬
‫ואתם, האדומים, כולכם הילדים של השטן.‬
‫למעשה נדמה לי שראיתי אצלך זנב של שד.‬ ‫-הסתכלת על התחת שלי?‬
‫לא, אני…‬
‫בעיירה שלי לכל הגברים יש ידיים מחוספסות.‬ ‫מעולם לא היית בקרב, נכון?‬
‫אני עורך דין.‬
‫עורך דין.‬ ‫-מסחרי.‬
‫מה עורך דין עושה פה?‬
‫אתה ממש תועיל לנו.‬ ‫-תראי, שברתי את אפו של חבר של פרנקו.‬
‫ממש בן דוד שלו, אפשר לומר.‬
‫אז גרמתי ללאומנים יותר נזק‬ ‫מאשר כולכם ביחד.‬
‫עורך דין. איזה דבר.‬
‫שמעתם את זה?‬
‫אחד מהם מתקרב.‬
‫מוסלמי, תן לי לירות ברובה שלך!‬ ‫-אין מצב.‬
‫רק אני נוגע בליילה או שה"ברכה" שלה תתבטל.‬
‫מוסלמי מזוין!‬
‫הוא לא יקום שוב.‬
‫שיט!‬
‫יש לנו אורחים!‬ ‫המוסלמי חיסל אחד, אבל אחרים מגיעים!‬
‫אין זמן!‬ ‫-קדימה, בואו!‬
‫סרן, מה לעשות?‬ ‫-בואו!‬
‫מחסלת כמרים!‬
‫פאק…‬
‫רוצו!‬
‫אחרינו! בואו! לדלת האחורית!‬
‫קדימה!‬
‫אלוהים…‬ ‫-זוזו!‬
‫נו כבר!‬
‫מכאן!‬
‫מהר!‬
‫פתיל!‬
‫אתם רעבים, מזדיינים?‬
‫אז תאכלו את זה.‬
‫רוצו!‬
‫שאני אמות.‬
‫מה נעשה?‬
‫אל תירה. אנחנו לא יודעים כמה הם.‬
‫יש פה ריח של חזיר.‬ ‫-איך אתה יודע מה הריח של חזיר, מוסלמי?‬
‫כי זיינתי את אבא שלך פעם.‬
‫אז אתה הומוסקסואל?‬ ‫-לא.‬
‫זה בסדר, גבר,‬ ‫אבל אם זיינת אותו, אתה הומוסקסואל.‬
‫בזה הוא צודק.‬
‫מספיק. אתם ילדים בבית הספר?‬
‫מה זה?‬
‫הם גידרו את העמק.‬
‫מי גידר את העמק?‬
‫הגרמנים. ראיתי אותם פורשים את הגדר.‬ ‫הם גידרו את כל העמק.‬
‫הם נצלים.‬
‫סמל.‬
‫אסור לנו להשאיר אותו כך.‬
‫למרות שהוא אדום,‬
‫שאלוהים ירחם על נשמתו‬ ‫ויחבק אותו בתפארתו השמימית.‬
‫אמן.‬
‫איזה זין.‬
‫אם הנאצים הציבו את זה, אתה בטח יודע משהו.‬
‫החיים של כולנו נמצאים בסכנה, פשיסט.‬ ‫אל תתעסק איתנו.‬
‫הם לא ייתנו לנו לצאת.‬
‫אנחנו באמצע זירת קרב.‬
‫אתם רואים? צדקתי.‬ ‫-בן זונה, אתה ידעת את זה מן ההתחלה!‬
‫לא, חכי, זה אותו פתק שראיתם.‬
‫לא ידעתי שזאת מפה סודית. זה בטח דיו סתרים.‬
‫גיליתי את זה בבית הגדול.‬
‫מה זה? גרמנית?‬
‫כן, כתוב כאן על שעות, דקות,‬ ‫מהירות התקדמות…‬
‫הכלב מזהה את קול אדונו.‬
‫התקדמות של מה?‬ ‫-של חיילים.‬
‫אילו חיילים? ראיתם חיילים איפשהו?‬ ‫לא, זה משהו אחר.‬
‫ההתקדמות שלהם.‬
‫זה המקור של מה שקורה כאן.‬
‫ואתה גררת אותנו פנימה בלי אזהרה.‬ ‫-לא נכון.‬
‫אין לי מושג מהם הדברים האלה‬ ‫או מאיפה הם באו.‬
‫אבל אני יודע שלא אכפת להם באיזה צד אנחנו.‬ ‫-לפחות הם לא מתווכחים כל הזמן.‬
‫נראה שהם מפולגים פחות מאיתנו.‬
‫תסלחו לי.‬
‫בואו נראה,‬
‫החדשות הטובות הן שאם יש מפה,‬ ‫משמע שהם לא נמצאים בכל מקום, נכון?‬
‫הרעות הן שאנחנו נמצאים‬ ‫בצד הלא נכון של המפה.‬
‫אפשר להמשיך ללכת עד שהם ימצאו אותנו,‬ ‫אבל הצלב נמצא פה. בטח יש לזה סיבה.‬
‫לדעתי כדאי שננסה לברר מה קורה כאן.‬
‫ואם ניפול מן הפח אל הפחת?‬
‫לפעמים אין דרך אחרת.‬
‫מבלי לקבוע תקדים, ייתכן שהפשיסט צודק.‬
‫לדעתי כדאי שנחקור את זה.‬
‫מבלי לקבוע תקדים,‬ ‫אני תומך בהצעה של המשקפופר.‬
‫אין לנו מה להפסיד.‬
‫דה-קרוס.‬ ‫-מה?‬
‫כן, בטח.‬
‫ממה אתה מפחד, חסינטו?‬
‫הבתולה של הלב הקדוש נמצאת איתך.‬
‫בואו נזוז.‬
‫דמוקרטיה מזוינת.‬
‫בואו נדמיין לרגע שהפשיסט צודק‬ ‫ויש משהו שגורם למתים לקום שוב.‬
‫אם נמצא אותו, נצטרך לעשות משהו.‬
‫למה אתה מתכוון?‬ ‫-שנוכל להשתמש בזה בעצמנו.‬
‫כמובן שאם נמצא אותו,‬ ‫נצטרך להיפטר מחברינו למסע.‬
‫אני רוצה לדעת אם אתה בטוח למי אתה נאמן.‬
‫אני בטוח מאוד לצד מי אני.‬
‫אני מקווה.‬
‫לא מאוחר מאוד. מישהו בטח ער.‬
‫אולי הם כיבו את האורות בגלל ההפצצות.‬
‫או שאולי כולם נאכלו.‬
‫איזה קרב.‬
‫לא, זה לא היה קרב.‬
‫היו כמה יורים ואחרים חטפו את הכדורים.‬
‫דה-קרוס, בדוק אם היא מתניעה.‬ ‫-כן, סרן.‬
‫שוב האבקה הכחולה.‬
‫סמל!‬
‫אם אתה חי, צא משם!‬
‫נתחיל לירות בעוד שלוש…‬
‫שתיים…‬
‫אחת…‬ ‫-חכו!‬
‫יצאתי. אל תירו.‬
‫זה בסדר, מותק. אל תדאגי.‬
‫אתם לא מתים?‬
‫ראית מתים שמדברים?‬
‫ראיתי אותם הולכים.‬
‫מה עם הרגל שלך?‬ ‫-נפצעתי כשניסיתי לברוח.‬
‫לברוח ממי?‬
‫כנראה מהחתן.‬
‫זה בסדר.‬
‫את איתנו עכשיו.‬
‫איך קוראים לך?‬
‫אנה.‬
‫ומאיזה צד אתם?‬
‫קצת מכל דבר.‬
‫אז המלחמה הסתיימה?‬
‫בואי נגיד שאנחנו בהפסקה.‬
‫מה קרה פה, אנה?‬
‫זה היה היום המאושר בחיי…‬
‫עד שהגרמנים הגיעו.‬
‫לעזאזל!‬
‫פאק!‬
‫הארוס שלי… טוב, בעלי,‬
‫הוא נפל עליי וכך ניצלתי מהיריות.‬
‫רק אחת פגעה לי ברגל.‬
‫ואז באו חיילים נוספים‬
‫ונעלו את עצמם בכנסייה‬ ‫עם הארגזים הענקיים האלה.‬
‫ניצלתי את ההזדמנות והסתתרתי במרתף…‬
‫ואז שמעתי את המלמולים.‬
‫המתים שבחוץ התחילו לזוז‬
‫ולקום על רגליהם.‬
‫הם שוטטו ללא מטרה ברחבי הכיכר.‬
‫רציתי לצאת, אבל הם כבר לא היו המשפחה שלי.‬ ‫זה לא היה בעלי.‬
‫הגרמנים צפו ממגדל הפעמונים וצחקו.‬
‫הם לכדו כמה מדי פעם והכניסו אותם לכנסייה.‬
‫הם עשו שם ניסויים‬
‫ואנחנו היינו שפני הניסיון שלהם.‬
‫עד שבכנסייה היה פיצוץ…‬
‫והם הפסיקו לצחוק.‬
‫הכול היה מלא בעשן הכחול הזה שוב‬
‫ולפתע הם היו אלה שהתרוצצו וטרפו זה את זה.‬
‫הם ניסו להתגונן, אבל היו רבים מדי.‬
‫לא היה להם סיכוי.‬
‫בלילה הייתה רגיעה.‬
‫העזתי לצאת החוצה רק לפני כמה דקות.‬
‫חציתי את הכיכר כששמעתי צעדים ו…‬
‫חשבתי שאלה היצורים ההם, שמחפשים אותי.‬
‫אבל אלה היינו אנחנו.‬
‫והיכן האנשים האחרים עכשיו? לאן הם הלכו?‬
‫כולם למשאית. עכשיו!‬ ‫-תחזיקי אותו חזק.‬
‫מה? היא אלמנה מסכנה!‬
‫שאיש לא יזוז.‬
‫מה לעזאזל אתה עושה?‬
‫מצאתי את הנוסחה שגורמת לזה. הנשק בידינו!‬
‫מושלם. ניקח אותה איתנו.‬
‫בסדר, ניקח אותה איתנו. אבל הם יישארו כאן.‬
‫בן זונה רפובליקני!‬
‫הבא יהיה בראש שלך.‬
‫חיימה, באימא שלך,‬
‫תוריד את האקדח ובוא נלך לפני ש…‬ ‫-שתוק!‬
‫זאת לא החלטה צבאית.‬ ‫זה עניין פוליטי ולכן אני נותן את הפקודות.‬
‫אנחנו צריכים להעביר את המידע הזה למפקדה.‬ ‫הרוסים ידעו מה לעשות.‬
‫אם נטיל את האבקה על הערים שלהם,‬ ‫ננצח במלחמה.‬
‫הם יהרגו זה את זה. נהרוג את כולם!‬
‫האנשים האלה עזרו לנו.‬ ‫אסור לנו להשאיר אותם כאן.‬
‫מותר לנו וגם נעשה זאת.‬
‫אבל אם את מעדיפה,‬ ‫את יכולה להישאר כאן עם חברתך.‬
‫חשבת שלא שמתי לב?‬
‫אני לא אגיד לך שוב, חיימה.‬
‫תוריד את האקדח המזוין.‬
‫שמור על הפה שלך.‬
‫הם באים מכל עבר!‬
‫מה קורה כאן?‬
‫אתה כפרי טיפש שלא יודע שום דבר.‬
‫זה גדול עליך.‬ ‫המפלגה נותנת את הפקודות ואני נציג המפלגה.‬
‫וכולכם אידיוטים.‬
‫אני נותן לכם הזדמנות לבוא איתי.‬ ‫תחליטו…‬
‫שהאל יחבק אותו בתפארתו.‬
‫לא נוכל לצאת משם.‬ ‫-אני מכירה את הכנסייה הזאת.‬
‫יש בה יציאה תת קרקעית.‬ ‫-ברור.‬
‫לעכברושים תמיד יש כמה דרכי מילוט.‬
‫את בטוחה, נזירה?‬
‫אם המפלצות ייכנסו ולמנהרה הזאת אין יציאה,‬ ‫הן יזיינו אותנו.‬
‫אני מתנצל.‬
‫עכשיו אין לנו ברירה אחרת.‬ ‫-בואו נזוז!‬
‫זוזו!‬
‫קדימה!‬
‫הם כבר כאן!‬
‫הם מריחים אותנו?‬
‫קדימה, תזדרזו!‬
‫מכאן!‬
‫תראי איך הפחדנים האלה רצים.‬ ‫ידעתי שהם לא יחכו.‬
‫אבל אל תדאגי. תסמכי עליי.‬ ‫לא אשאיר אותך לבד.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫תעזבי אותי, חתיכת כלבה!‬
‫ראפיר! עזור לי!‬
‫רדי ממני, שדה!‬
‫רדי כבר!‬
‫איזה גועל!‬
‫והיא הייתה כזאת יפה…‬
‫היא הייתה רק ידידה. אין צורך לקנא.‬
‫בואו.‬
‫רגע! הבחורה נשכה את המוסלמי.‬
‫אתה יודע מה קורה לנגועים.‬ ‫-לא, זאת רק שריטה!‬
‫מה אתה מקשקש? יש סימני שיניים במגף שלו!‬
‫ה"ברכה" שלך אזלה, חבר.‬
‫סמל.‬ ‫-חכו! תראו!‬
‫השיניים שלה לא חדרו!‬ ‫-בולשיט!‬
‫תוריד את הגרב.‬
‫השיניים שלה לא חדרו! תראו! צדקתי!‬
‫אללה מגן עליי עדיין!‬
‫אתה וה"ברכה" המזוינת שלך.‬ ‫זה בטח הסירחון שעוצר אותם.‬
‫בואו נעוף מפה.‬
‫רגע. מכאן!‬
‫בואו! ואל תעצרו!‬
‫נזירה…‬
‫מה את עושה?‬
‫אני חוזרת לכנסייה.‬ ‫-לאן?‬
‫מישהו צריך לדאוג לנשמותיהם.‬
‫אל תהיי טיפשה, טוב?‬
‫וצאי כבר, הם כמעט כאן!‬
‫זה רצון האל.‬
‫איזה אל?!‬ ‫-חסינטו!‬
‫מה?‬
‫מבלי לקבוע תקדים…‬
‫אני אתן לעיניים התאוותניות שלך‬ ‫להסתכל על הרגל שלי.‬
‫אנחנו כבר יודעים מה קורה‬ ‫מנשיכה של השדים האלה.‬
‫לעזאזל, פלור…‬
‫לך. יש לי עבודה.‬ ‫-רק רגע, נזירה.‬
‫הנה כמה מנחות מקודשות.‬
‫כעת, אם תרשה לי,‬ ‫אלך לבצע את טקס לחם הקודש.‬
‫יהיה האל איתך, פלור.‬
‫"ואלוהי השלום אשר העלה מן המתים‬ ‫את רועה הצאן הגדול,‬
‫את אדוננו ישוע בדם ברית עולם,‬
‫אשר לו הכבוד לעולמי עולמים!‬
‫אמן!"‬
‫נראה שהשטח נקי, והמשאית פועלת עדיין.‬
‫דה-קרוס, תסתדר איתה?‬
‫יש לך ספק, סרן?‬ ‫-טוב, מה אתה רוצה לעשות?‬
‫תקשיבו. בלאס אגילאס יש קרון רכבת‬ ‫עם הסמל שראינו בכנסייה.‬
‫נראה לי שאני יודע מי עומד בראש המבצע.‬ ‫אם נצליח להגיע לשם…‬
‫תפסיק. נראה לך שאנחנו אידיוטים?‬
‫למה שנרצה ללכת למחנה של פשיסטים?‬
‫לא ייתכן שהם הפיצו את זה ללא נוגדן.‬ ‫בטח יש דרך לעצור את זה.‬
‫ולמה שתרצה לעצור את זה?‬ ‫אנחנו יודעים שזה נשק. והוא שלכם.‬
‫אם כבר הפסדנו במלחמה הזאת,‬ ‫לא נוכל לעשות דבר. ניצחתם.‬
‫אחי נלחם לצידכם.‬
‫אחי שלי נלחם לצידכם.‬
‫בכל פעם שאני מקבל הודעה, אני חושב שאגלה‬
‫שהוא נפל בחזית,‬ ‫או שהוא בכלא ומחכה להוצאה להורג.‬
‫כך או כך, אני מפסיד.‬
‫אם ניתן לזה לצאת מלאס אגילאס,‬
‫המלחמה הזאת לא תסתיים לעולם.‬
‫זה יימשך עד שלא יישאר איש מאיתנו.‬ ‫זה מה שאתם רוצים?‬
‫אם ניתן לנשק הזה לצאת מכאן,‬
‫כולנו נפסיד.‬
‫אתה בהחלט מדבר יפה. במה עבדת לפני כן?‬
‫עורך דין מסחרי.‬ ‫-מה את סחה.‬
‫למדתי גם משפט פלילי,‬ ‫אבל לא השתמשתי בזה עד עתה.‬
‫בכל אופן, אני הולך ללאס אגילאס‬ ‫כדי לנסות לשים לזה סוף.‬
‫בואו איתי או שתשוטטו בעמק‬ ‫עד שייגמרו לכם הכדורים.‬
‫אם ניכנס ללאס אגילאס,‬ ‫נוצא להורג או שנחפור תעלות.‬
‫כאן יש לנו סיכוי, לפחות.‬
‫אל תדאגו, נתייחס אליכם יפה מאוד.‬
‫אם נגמור כמו ברודסקי,‬ ‫מוטב שנירה בעצמנו כבר עכשיו.‬
‫הנאום הקטן שלך היה לא רע.‬
‫אבל זה לא משנה לי שום דבר. הפסדנו במלחמה.‬
‫זין על זה. אם נלך ללאס אגילאס ונשיג…‬ ‫-לא במלחמה הזאת, אידיוט. בשנייה.‬
‫בזאת ניצחתם כבר.‬
‫גם אם נעצור את המנוולים האלה,‬ ‫המדינה הזאת היא שלכם.‬
‫תראה, אני זקן מדי.‬
‫לא מזיז לי מה יקרה לי,‬ ‫אפילו אם אוצא להורג.‬
‫אבל יש לי בקשה אחת.‬ ‫שהחברים שלי ישרדו, כך או כך.‬
‫בסדר?‬
‫אז בוא נמצא מה שאנחנו צריכים למצוא‬ ‫ונוודא שהם יחזרו הביתה.‬
‫תישבע לי.‬
‫רגע. איפה דה-קרוס?‬
‫הוא היה פה לפני רגע.‬ ‫-ילד ארור! לאן הוא נעלם?‬
‫אפשר לזוז!‬
‫נראה שהפשיסט צימח לו זוג סוף סוף.‬
‫ילד, הגבול בין אמיץ לטיפש הוא דק מאוד.‬
‫אם רק היית יודע, סרן.‬
‫בואו נזוז!‬
‫מה התוכנית שלך?‬
‫ניכנס, נמצא את הנוגדן ונצא.‬
‫ואתה יודע היכן הנוגדן נמצא?‬
‫פחות או יותר, כן.‬ ‫-והמקום, אתה מכיר אותו?‬
‫כן.‬
‫למעשה הייתי שם רק פעם אחת.‬
‫וזאת התוכנית הכי טובה שלנו?‬
‫אני לא בטוח שהכי טובה, אבל היא היחידה.‬
‫ממש נהדר.‬
‫זה הצד האחורי של לאס אגילאס.‬ ‫יש מנהרות שמובילות לאזור הראשי.‬
‫קרון הרכבת שראיתי נמצא שם.‬ ‫אני מניח שזאת המעבדה.‬
‫בקרוב נגלה.‬
‫שיהיה במזל, עורך דין.‬
‫זה לא משחק קלפים. אני לא צריך מזל.‬
‫עצור!‬
‫אל תזוז!‬
‫אני סרן לוסאנו!‬
‫הבאתי קבוצת ניצולים!‬
‫אתה תמיד שם זין על הפקודות שלך?‬ ‫-נראה לי שאני דומה לך בזה.‬
‫נעים להיפגש, דוד.‬ ‫-הבאת תשובה מאלארקוס?‬
‫כפי שאתה רואה,‬ ‫עשיתי קיצור דרך ונתקלתי בבעיה קטנה בדרך.‬
‫אבל הצלחת להגיע לכאן.‬ ‫רואים שאתה בנו של אביך.‬
‫תנו לו להיכנס.‬
‫לפי הפקודות, לאיש אסור לעזוב את המקום.‬ ‫-הפקודות לא מזיזות לי.‬
‫אתה רואה שאני כמוך?‬
‫באתי עם שלושה חיילים ושבויים…‬
‫שלחתי אותך לשישית כדי שתלמד איך להילחם.‬
‫זה מה שאני עושה עכשיו. נלחם למען אנשיי.‬
‫גם האנשים שלך לא מזיזים לי.‬ ‫אנחנו לא דומים עד כדי כך.‬
‫כדאי שתיתן להם להיכנס.‬ ‫יש להם מידע על הנשק שלך.‬
‫נראה לך שאני לא יודע?‬
‫אחד מהם דיווח למוצב במונקאיו‬ ‫על ההרפתקה שלכם.‬
‫הוא לא ידע שהשתלטנו עליו עשר שעות לפני כן.‬
‫לשבויים שלך אין מושג על שום דבר!‬
‫רגע, דוד, אתה לא מבין מה קורה כאן.‬
‫אתה זה שלא מבין שום דבר!‬
‫לרוסים יש משהו דומה למה שיש לנו.‬ ‫הוא לא מוכן עדיין, אבל זה רק עניין של זמן.‬
‫נראה לך שהם יהססו להשתמש בו?‬
‫זה לא המשרד שלך בעיר.‬ ‫זאת מלחמה ואני אנצח בה בכל מחיר!‬
‫למרות הכול, הניסוי הצליח.‬
‫כעת נטהר את העמק.‬ ‫כדאי שתיכנס פנימה לפני שהמפציצים יגיעו.‬
‫דוד, תהיה הגיוני. האנשים האלה הם בפיקודי.‬ ‫התחייבתי בפניהם. אני לא יכול לנטוש אותם!‬
‫מספיק, חאן.‬
‫אל תתעסק איתי.‬
‫אני לא אשאיר אותם מאחור.‬
‫סרן!‬
‫זאת פקודה!‬
‫מה אתה עושה? בוא נסתלק מכאן.‬
‫מה קרה, סרן?‬
‫שיהיה לך בהצלחה.‬ ‫-חכה, גנרל!‬
‫לעזאזל, אני פשיסט!‬
‫בני זונות.‬ ‫אי אפשר לסמוך על אף אחד במדינה הזאת.‬
‫איזה טיפש.‬
‫צריך לדחות את ההפצצה. אני מתקשר לאלארקוס.‬
‫שכח מזה.‬
‫אתה כבר לא האחראי כאן.‬ ‫למעשה, מעולם לא היית.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫אני האחראי כאן. אני קובע מה יקרה!‬
‫גרמני מזדיין.‬
‫אמרתי לך שזו תוכנית מחורבנת.‬
‫הם יגיעו הנה בסוף.‬
‫ולא אכפת להם אלו מדים הם רואים.‬
‫לא.‬
‫עומדים להפציץ את האזור.‬ ‫המטוסים כבר בדרך. הם ישאירו רק אדמה חרוכה.‬
‫אני לא אלך בלי לעשות קצת רעש.‬
‫פתיל.‬
‫יש לך משהו בשביל לפוצץ את המקום הזה?‬ ‫-יש לי רימונים ודינמיט.‬
‫זה יכול להצליח.‬
‫איפה חומר הנפץ שלי?‬ ‫-אצלי.‬
‫דה-קרוס, מה אתה עושה?‬
‫מסתבר שצדקת, סרן.‬
‫רציתי להיות אמיץ,‬
‫אבל אני רק טיפש.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫הכיכר הייתה ריקה.‬
‫אבל לא המשאית.‬
‫לא. שיט.‬
‫תניח את זה, טוראי.‬
‫תניח…‬
‫הנוגדן נמצא שם.‬ ‫-סרן…‬
‫זה הסוף שלי.‬
‫אבל אתה פחדן, דה-קרוס.‬
‫וגם בתול, אתה זוכר?‬
‫אתה איש טוב, סרן.‬
‫אבל אני לא ילד.‬
‫אני מבקש רק טובה אחת.‬
‫שיקרתי לגבי הידידות שלי.‬
‫אז אם תעבור בבוירו, חפש את טרסיטה‬
‫ותגיד לה שכשהייתי בחזית,‬ ‫חשבתי עליה כל הזמן.‬
‫אני גם אטעם ממאפי בצק העלים.‬
‫אתה כזה שקרן, ילד.‬
‫היה לי מרוץ מחורבן ב"לה רבסאדה".‬
‫נפלתי באמצע המרוץ.‬
‫כשסיימתי, כולם חגגו עם המנצח.‬
‫אבל היה שם פרחח אחד‬ ‫שלא הניח לי עד שנתתי לו חתימה.‬
‫זה שקר. אתה לא זוכר.‬ ‫-היה לך פנקס אדום.‬
‫ועיפרון כחול.‬
‫הוא נשאר אצלי.‬
‫ובפנקס כתבתי,‬
‫"אם אתה מתחיל במרוץ, אתה מסיים אותו".‬ ‫-"עד הסוף".‬
‫"לפאבלו."‬
‫פאק!‬
‫איזה מרוץ!‬
‫קדימה, ילד. כמעט הגעת!‬
‫שיט!‬
‫איזה מרוץ.‬
‫אין דרך חזרה.‬
‫צוות מיוחד, גשו לדלת הצפונית.‬
‫הוכרז מצב חירום.‬
‫פאק!‬
‫מה נעשה עכשיו, לעזאזל?‬ ‫-נמצא את הנוגדן.‬
‫קרון הרכבת שראיתי בטח נמצא באזור.‬ ‫-באיזה אזור?‬
‫מי יודע? אבל אנחנו חייבים לעצור את זה!‬ ‫-סרן!‬
‫התגייסתי כי המדים נראו עליי טוב.‬ ‫אימא לא הביאה אותי לעולם הזה כדי להצילו.‬
‫אז ברשותך, אנסה את מזלי לבד.‬ ‫אל תבכה, אני נשבע שאכתוב.‬
‫ראפיר, אתה בא?‬
‫לא.‬ ‫-בהצלחה, ידידי. סאלאם עליכום.‬
‫יהיה האל איתך!‬
‫כן, התוכנית שלך ממש מצליחה, פשיסט.‬
‫גם לי יש ספקות, סמל.‬
‫הקטע שלי הוא מרוץ או לחימה,‬ ‫לא לחפור תעלות.‬
‫עוף מפה, פתיל.‬
‫כן, היא מצליחה באופן מושלם.‬
‫שיט! בואו איתי!‬
‫קדימה!‬
‫מכאן! רוצו!‬
‫איפה ראפיר?‬
‫עוד פחדן אחד.‬
‫לכו! אני אחפה עליכם!‬
‫רוצו!‬
‫פאק! מכאן!‬
‫אלוהים!‬
‫פאק! הם כאן!‬ ‫-בוא!‬
‫פאק!‬
‫אלוהים אדירים… או משהו כזה.‬
‫אנחנו חייבים להגיע למעבדה!‬ ‫-איך?‬
‫מכאן!‬
‫אורל!‬
‫ראפיר!‬
‫הפחדת אותי!‬
‫לבד סוף סוף.‬
‫מה יש, התגעגעת אליי?‬
‫תמיד הייתי מחורבן במרוצים.‬
‫נפלתי והחברים שלך לא נתנו לי להסתלק.‬
‫החברה שלך?‬
‫לאורה.‬
‫תכננו להתחתן בחודש מאי.‬
‫ואתם הרגתם אותה בלוסנה, בני זונות.‬
‫מריה.‬
‫שמו של הילד היה מיגל. כמו שמי.‬
‫ראיתי במו עיניי איך הבית נפל עליהם בהפצצה.‬
‫נכון שהן מיוחדות?‬
‫הן דומות.‬ ‫-מה פתאום, שלי הרבה יותר יפה.‬
‫זין על הכול.‬
‫- חומר נפץ -‬
‫יש לי עוד מתנה קטנה אחת.‬
‫תחי ספרד!‬
‫רגע!‬
‫שלך, או שלי?‬ ‫-למי אכפת? זאת שתישאר אחרי החרא הזה!‬
‫הינה הוא!‬
‫טוב, זהו זה.‬
‫אתם תביאו את הנוגדן. אני אוציא אותנו מכאן.‬ ‫-ואיך תעשה את זה?‬
‫אמרתי לך שלפני המלחמה נהגתי בגרוטה כזאת.‬
‫קדימה!‬
‫בן זונה.‬
‫מה זה?‬
‫זה הנוגדן?‬
‫זה הנוגדן?!‬
‫אין שום נוגדן!‬
‫אין נוגדן.‬
‫ניסינו כל מיני דברים,‬
‫אבל הם רק מאטים את זה.‬
‫נראה לי שביצעתי את עבודתי טוב מדי.‬
‫כבשתי את הגבול האחרון.‬
‫השערים פתוחים‬ ‫ולא תוכלו לעשות דבר כדי לעצור את זה.‬
‫מה שיצרתי…‬
‫הוא בן אלמוות.‬
‫זה מגיע…‬
‫זה מגיע!‬
‫חיי נצח!‬
‫הם היו קצרים, מנוול.‬
‫פאק!‬
‫שיט!‬
‫הלך עליי.‬
‫לא!‬
‫לא, חכי!‬
‫חכי! בבקשה! לא!‬
‫את מטורפת! הורדת לי את היד!‬
‫נראה לי שזה היה בזמן!‬
‫הינה זה! ידעתי!‬
‫אין להם דמיון.‬
‫בוא!‬ ‫-פאק!‬
‫תיכנס לשם! מהר!‬
‫הם ישברו אותה בסוף.‬
‫אני מניחה שאזלו לך הרעיונות המבריקים.‬
‫יש לנו שני כדורים עדיין.‬ ‫חבל שאין לי יד כדי לטעון את האקדח שלי.‬
‫אתה תזכיר לי את זה לנצח, נכון ?‬ ‫-כן.‬
‫אתה לא הולך לנשק אותי, נכון?‬ ‫-ממש לא.‬
‫לא.‬ ‫-לא נראה לי שזה הרגע הנכון.‬
‫מצד שני, לא נשארו הרבה רגעים.‬
‫פלור,‬ ‫אם הסיפורים שלך על העולם הבא נכונים…‬
‫חכי לי, אני בא.‬
‫תודה לאל. ה"ברכה"!‬
‫חאן.‬
‫חאן!‬
‫את הורדת לי את היד.‬
‫אתה בבית.‬
‫לאן תלכי עכשיו?‬
‫אנסה לחצות את הגבול לצרפת.‬ ‫-פאק.‬
‫נכון שהמדינה הזאת מחורבנת, אבל צרפת?‬
‫לא נשאר לי דבר פה.‬
‫תקשיבי…‬
‫הצד שלי לא יודע עלייך.‬
‫אז…‬
‫את יכולה לבוא איתי. לא יקרה לך שום דבר.‬
‫חאן, אין לנו שום דבר במשותף.‬
‫לולא המלחמה הזאת לא היינו נפגשים בכלל.‬ ‫-נכון, אבל נפגשנו.‬
‫אין שום דבר שיוכל לאחד בינינו.‬
‫פאק…‬
‫אז שום דבר טוב לא יצא מהמלחמה הזאת?‬
‫גם לא מכל מלחמה אחרת, עורך דין.‬
‫במקומך הייתי דואגת שיטפלו בזה.‬
‫חכי!‬
‫לפחות תגידי לי את שמך.‬
‫ברצינות?‬ ‫אני לא יכול להמשיך לקרוא לך "מחסלת כמרים"!‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬